П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/3663/19-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Дончик В.В.  
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
14 травня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року  (ухвалене 05.02.2020 у м. Вінниці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області у якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ №2-7177/15-19-СГ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 13.05.2019 року у ненаданні їй дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту);
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати їй дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту).
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.02.2020 у задоволенні позову  відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.02.2020 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що наведенні підстави для відмови у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, суперечить нормам Земельного кодексу України.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що земельна ділянка, частину якої бажає отримати позивач перебуває у користуванні іншої особи (на праві оренди), тому для надання їй дозволу на розробку документації із землеустрою необхідна письмова згода землекористувача, яка у даному випадку відсутня.  
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2020, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, 15.04.2019 позивач звернулась із клопотанням до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, в якому просила надати їй дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, державної форми власності, за кадастровим номером: 0523980300:04:000:0318 (загальна площа: 14,5905 га), орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с. Олександрівка Томашпільського району Вінницькій області. 
До вказаного клопотання позивачем додано викопіювання з Публічної кадастрової карти України з позначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.
Наказом №2-7177/15-19сг від 13.05.2019 Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області відмовило позивачу у наданні вказаного дозволу. В обґрунтування відмови вказано, що земельна ділянка перебуває в користуванні ОСОБА_2 , згідно договору оренди землі від 22.05.2014, номер запису про інше речове право 5739426, для ведення фермерського господарства та у зв`язку із відсутністю згоди землекористувача, обов`язковість якої передбачена ч.6 ст.118 Земельного кодексу України.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивач звернулась до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність для ведення особистого селянського господарства, позивач не надала обов`язкового у даному випадку погодження землекористувача цієї земельної ділянки.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
В силу положень п. "а" ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України (ЗК України) землі сільськогосподарського призначення передаються громадянам у власність та надаються у користування для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Порядок набуття права на безоплатне набуття у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель державної та комунальної власності сільськогосподарського призначення визначається главою 19 Розділу IV Земельного кодексу України.
Згідно із ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:
а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;
б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;
в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями статті 118 ЗК України. Зокрема, частиною шостою цієї статті визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Отже, законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Частина 5 ст. 116 ЗК України визначає, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Таким чином, безоплатна приватизація земельних ділянок, що вже перебувають у законному користуванні інших осіб, допускається виключно після припинення користування такими особами земельними ділянками.
За змістом частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб, повинні додати до свого клопотання погодження відповідного землекористувача.
Отже, зазначене погодження є обов`язковим у випадку якщо безоплатна приватизація стосується тих земельних ділянок державної чи комунальної власності, що перебувають у користуванні інших громадян або юридичних осіб і їх право користування не припинено у визначеному законом порядку.
Згідно наказу від 13.05.2019 №2-7177/15-19-сг та пояснень відповідача, спірна земельна ділянка з кадастровим номером 0523980300:04:000:0318, частину якої бажає отримати позивач, відповідно до договору оренди землі від 22.05.2014, номер запису про інше речове право 5739426 перебуває в оренді громадянина ОСОБА_2 . 
Листом від 23.04.2019 №КО-7099/0-0.35-426146-19 відділ Держгеокадастру у Томашпільському районі повідомив відповідача про те, що на земельну ділянку з кадастровим номером: 523980300:04:000:0318 наявні відомості про її оренду. Договір оренди зареєстрований 22.04.2014 року терміном дії на 7 років, орендар ОСОБА_2 . Дата закінчення терміну договору 09.04.2021 рік.
Використання вказаної земельної ділянки ОСОБА_2 також підтверджуються витягом з публічно-кадастрової карти України та загальнодоступною інформацією, яка міститься в публічно-кадастровій карті України про земельну ділянку за кадастровим номером: 523980300:04:000:0318.
Як обґрунтовано відзначив суд першої інстанції, до клопотання про надання дозволу  на розробку документації із землеустрою позивачем додано викопіювання з публічно-кадастрової карти України з позначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, що свідчить про її обізнаність знаходження даної земельної ділянки в оренді іншої особи.
Беззаперечно встановлено, що звертаючись до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність для ведення особистого селянського господарства, позивач не надала погодження землекористувача цієї земельної ділянки. Відтак, оскаржувана відмова відповідача є правомірною,  а підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Мацький Є.М.    Сушко О.О.