ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" червня 2020 р.                          Справа № 910/17312/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Попікової О.В.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Корсака В.А. 
 
розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»
на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2019 (повний текст рішення складено 26.12.2019)
та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 (повний текст додаткового рішення складено 24.01.2020)
у справі №910/17312/18 (суддя Удалова О.Г.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморськ-Газ-Сервіс»
до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта Сі Компані»
про стягнення 994312,60 грн.

за участю секретаря судового засідання Руденко Н.С.
в судовому засіданні взяли участь представники:
ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс»: Сич О.Ю. - адвокат (посв. №6781/10 від 27.06.2018);
АТ КБ «Приватбанк»: Каракоця О.Р. - адвокат (посв. №498 від 31.08.2012);
ТОВ «Дельта Сі Компані»: повідомлений належним чином, але не з`явився; 

Короткий зміст і підстави позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Чорноморськ-Газ-Сервіс» (надалі позивач/ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс») подало до Господарського суду міста Києва позовну заяву до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі  АТ КБ «ПриватБанк»/ відповідач/ скаржник) про стягнення 994312,60 грн., з яких - 990000,00 грн. заборгованість за банківською гарантією №G0918/3500 від 28.09.2018 та 4312,60 грн. пені за порушення виконання банківської гарантії.
В обґрунтування підстав позовних вимог позивач посилається на те, що ним, як замовником торгів, був проведений аукціон із закупівлі товару за кодом ДК 021:2015 24440000-0 - Добрива різні (Лот №1: Аміачна селітра. Лот №2: Гумат калія), участь у якому щодо Лоту №1 брало також Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта Сі Компані» (надалі ТОВ «Дельта Сі Компані»/третя особа у справі). Вказане товариство, як це передбачено умовами Тендерної документації, у складі своєї тендерної пропозиції подало банківську гарантію №G0918/3500 від 28.09.2018 на суму 990000,00 грн., надану АТ КБ «ПриватБанк», згідно з якою, банк взяв на себе безвідкличні зобов`язання негайно сплатити ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс» суму у розмірі 990000,00 грн. за першою письмовою вимогою з посиланням на те, що учасник не виконав своїх зобов`язань, в тому числі, й з підстав непідписання ним договору про закупівлю. За результатами вказаних торгів їх переможцем за Лотом №1 визнано ТОВ «Дельта Сі Компані», проте останнє відмовилось від укладення договору поставки товару, у зв`язку з чим у позивача виникло право стягнути з відповідача на свою користь суму гарантійного забезпечення. Враховуючи викладені обставини, позивач звернувся до відповідача АТ КБ «ПриватБанк», як банка-гаранта, за стягненням суми банківської гарантії, однак задоволення такої вимоги не отримав, що й стало підставою для звернення із даним позовом до суду.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2019 у справі №910/17312/18 позов задоволений частково. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» 990000,00 грн. заборгованості по банківській гарантії, в стягненні з банка пені відмовлено.
Рішення місцевого господарського суду від 03.12.2019 мотивовано тим, що судом не встановлена наявність обставин, які б зумовлювали правомірну відмову відповідача, як банка-гаранта, у виплаті гарантованого платежу на користь позивача, а тому, з урахуванням приписів чинного законодавства, враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи вимоги про стягнення грошових коштів за гарантією №G0918/3500 від 28.09.2018 в розмірі 990000,00 грн., наданою АТ КБ «ПриватБанк», є правомірними та такими що підлягають задоволенню у вказаному розмірі. Відмовляючи у стягненні з відповідача пені, місцевий господарський суд послався на те, що укладаючи банківську гарантію №G0918/3500 від 28.09.2018 сторони домовились про те, що зобов`язання банку обмежуються гарантованою сумою.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Відповідач, не погоджуючись із вказаними рішеннями місцевого господарського суду, звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення та додаткове скасувати в частині задоволених позовних вимог, і прийняти нове рішення яким у позові відмовити. Скаржник стверджує про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, що полягає на думку скаржника, у невірному встановленні судом обставин справи відносно проведення тендеру, тендерної документації, про залишення поза увагою вимог  п.п. 36, 37 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземній валютах, затвердженого постановою НБУ №639 від 15.12.2004. При цьому наголошує на тому , що через одночасне існування в банку аналогічної ситуації за гарантією, за якою принципалом є інша юридична особа, а бенефіціаром так само ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс», та наявністю вимоги платежу з тих самих підстав (непідписання учасником-переможцем торгів договору про закупівлю) у АТ КБ «ПриватБанк» виникло питання щодо недостовірності поданої вимоги та викладеної в такій інформації стосовно законності проведених торгів, яке (питання) залишилось не повністю дослідженим судом першої інстанції. Крім того, судом не досліджено питання листування між ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс» та ТОВ «Дельта Сі Компані» з приводу проведення торгів та підписання договору закупівлі, адже відсутні докази такого листування. До того ж, як стверджує скаржник, йому стало відомо про відкриті кримінальні провадження стосовно компаній, в яких директором є та ж особа, що й у позивача.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 поновлено Акціонерному товариству КБ «ПриватБанк» строк на апеляційне оскарження рішення, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, розгляд справи призначений на 11.03.2020.
28.02.2020 від Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №916/3513/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ТОВ «Чорноморськ-газ-сервіс» про визнання недійсними торгів та рішень тендерного комітету.
17.03.2020 від ТОВ «Чорноморськ-газ-сервіс» надійшли пояснення з приводу клопотання про зупинення розгляду справи, в яких товариство заперечує проти зупинення провадження у справі; вказує на те, що апелянтом не доведено неможливість розгляду даної справи до справи №916/3513/19.
Колегія суддів, розглянувши подане АТ КБ «Приватбанк» клопотання про зупинення провадження у даній справі, приходить до висновку про його необґрунтованість з огляду на таке.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
За змістом пункту 4 частини 1 статті 229 цього Кодексу провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення судом обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинене.
За змістом пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.
Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.
Дослідивши подане АК КБ «Приватбанк»  клопотання, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, оскільки відсутні правові підстави, визначені п. 5 статті 227 ГПК України, для зупинення провадження у справі, а саме: відсутня об`єктивна неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням Господарського суду Одеської області у справі №916/3513/19 про визнання недійсним торгів та рішень профільного комітету; зібрані у даній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини та факти, необхідні для перегляду в апеляційному порядку рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2019 та додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у даній справі; банком не наведено, які обставини можуть бути встановлені у рішенні Господарського суду Одеської області у справі №916/3513/19, що не можуть бути встановлені при розгляді даної справи. У зв`язку з наведеним, клопотання Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» про зупинення провадження у даній справі не підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, АК КБ «ПриватБанк» аналогічне клопотання подавалося і до господарського суду першої інстанції, проте, також в його задоволенні було відмовлено.
05.03.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморськ-Газ-Сервіс" надійшов відзив на апеляційну скаргу.
05.03.2020 від ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство заперечує проти її задоволення, просить оскаржуване рішення залишити в силі.
11.03.2020 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням на лікарняному головуючого судді Попікової О.В., яка є суддею-доповідачем.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2020 розгляд справи призначений на 25.03.2020.
18.03.2020 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину через спалах у світі коронавірусу. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 учасників справи №910/17312/18 було повідомлено про те, що розгляд справи 25.03.2020 не відбудеться у зв`язку із запровадженням на всій території України карантину згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» №211 від 11.03.2020 із змінами та доповненнями; розгляд справи призначено на 13.04.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 учасників справи №910/17312/18 було повідомлено про те, що розгляд справи 13.04.2020 не відбудеться, у зв`язку із продовженням на всій території України карантину згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» №211 від 11.03.2020 із змінами та доповненнями; розгляд справи призначено на 27.04.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 розгляд справи №910/17312/18 було відкладено у зв`язку з продовженням на всій території України карантину до 11.05.2020 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» №211 від 11.03.2020 із змінами та доповненнями, а також у зв`язку з нез`явленням у судове засідання представників учасників справи; розгляд справи призначено на 20.05.2020
15.05.2020 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшло клопотання про відкладення судового засідання обґрунтоване світовою пандемією коронавірусу, та обмеженням руху громадського транспорту.
У судове засідання 20.05.2020 представники сторін та третьої особи у справі не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 розгляд справи відкладено на 10.06.2020.
10.06.2020 у судове засідання не з`явились представники третьої особи у справі, хоча належним чином повідомлені про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомили, жодних клопотань про відкладення не подали, а тому, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представників третьої особи у справі.
Позиції учасників справи.
05.03.2020 від ТОВ «Чорноморськ-газ-сервіс» надійшов відзив на апеляційну скаргу АК КБ «ПриватБанк», в якому товариство заперечує проти її задоволення; просить рішення та додаткове рішення місцевого господарського суду, винесені у даній справі, залишити без змін. До відзиву додано копії: - свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на Шишлова Володимира Андрійовича , посвідчення адвоката України - Шишлова В.А., ордеру на надання правової допомоги, виданого на адвокати Сича О.Ю.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
05.10.2018 ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс», як замовником торгів, був проведений аукціон на закупівлю по коду ДК 021:2015 24440000-0 - Добрива різні. Лот №1: Аміачна селітра (очікувана вартість 33000000,00 грн.), Лот №2: Гумат калія (очікувана вартість 32900000,00 грн.).
Тендерна документація на проведення вищевказаного аукціону затверджена на засіданні Тендерного комітету протоколом № 1 від 20.09.2018 (далі - Тендерна документація).
ТОВ «Дельта Сі Компані» одночасно з направленням позивачу супровідного листа №1-28/09 від 28.09.2018 надало позивачу власну тендерну пропозицію.
Згідно з протоколом засідання Тендерного комітету ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс» №5 від 05.10.2018 переможцем торгів за предметом закупівлі Код ДК 021:2015-24440000-0 - Добрива різні (Лот №1 Аміачна селітра) визнано ТОВ «Дельта Сі Компані».
Відповідно до п. 2 розділу VІ Тендерної документації встановлено, що замовник укладає договір про закупівлю з учасником, який визнаний переможцем торгів, протягом строку дії його пропозиції, не пізніше, ніж через 5 (п`ять) календарних днів з дня прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації та пропозиції учасника-переможця.
Листом №1-05-10/2018 від 05.10.2018 ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс» повідомило ТОВ «Дельта Сі Компані» про намір укласти з останнім договір за результатами здійсненої процедури закупівлі за кодом ДК 021:2015 24440000-0 - Добрива різні (Лот №1: Аміачна селітра. Лот №2: Гумат калія).
Листом від 08.10.2018 переможець аукціону - ТОВ «Дельта Сі Компані», повідомив ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс» про те, що внаслідок незадовільної фінансової ситуації не матиме можливості виконати свої зобов`язання, а тому не може укласти договір поставки за результатами аукціону із закупівлі товару за кодом ДК 021:2015 24440000-0 - Добрива різні (Лот №1: Аміачна селітра). 
Під час розгляду даної справи як у суді першої інстанції, так і суді апеляційної інстанції, учасники судового процесу не надали докази укладення між позивачем та третьою особою у справі договору поставки товару за кодом ДК 021:2015 24440000-0 - Добрива різні (Лот №1: Аміачна селітра). 
Пунктом 2 розділу ІІІ Тендерної документації передбачено, що учасник під час подання тендерної пропозиції за лотом №1 надає забезпечення тендерної пропозиції, а саме банківську гарантію з розміром забезпечення 990000,00 грн. та строком дії - не менше 90 днів з дати розкриття тендерних пропозицій.
На виконання умов тендерної документації, на підставі договору-заяви про надання гарантії №G0918/3500 від 28.09.2018, банком-гарантом АТ КБ «ПриватБанк» була надана принципалу - ТОВ «Дельта Сі Компані» банківська гарантія №G0918/3500 від 28.09.2018 (далі - банківська гарантія №G0918/3500).
Як вбачається з вказаної банківської гарантії №G0918/3500:
- АТ КБ «ПриватБанк» проінформовано про те, що у відповідь на оголошення на участь у торгах, згідно з Тендерною документацією, затвердженої Рішенням Тендерного комітету ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс», протокол №1 від 20.09.2018, на закупівлю: Код ДК 021:2015- 24440000-0 - Добрива різні. Лот №1 Аміачна селітра. Лот №2 Гумат калія, ТОВ «Дельта Сі Компані» (як учасник), надало ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс» (як замовнику) пропозицію щодо закупівлі: Код ДК 021:2015 24440000-0 - Добрива різні. Лот №1 Аміачна селітра, та що умовами торгів вимагається видача банківської гарантії;
- на цій підставі АТ КБ «ПриватБанк» взяло на себе безвідкличні зобов`язання негайно сплатити ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс» суму в розмірі 990000,00 грн. (далі - гарантована сума) за Лотом №1 за його першою письмовою вимогою платежу з посиланням на те, що учасник не виконав своїх зобов`язань, передбачених його пропозицією, зокрема, і в разі непідписання учасником, який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю;
- така письмова вимога відсилається за адресою: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30, АТ КБ «ПриватБанк», Департамент документарних і вексельних операцій;
- ця гарантія є чинною з дати її складання;
- ця гарантія є дійсною до 14.01.2019 включно і будь-яка вимога платежу повинна бути отримана гарантом не пізніше вищевказаної дати, після настання якої ця гарантія втрачає чинність;
- сума гарантії залишається незмінною до закінчення терміну її дії або до її оплати банком згідно з вимогою платежу. Зобов`язання Банку обмежуються гарантованою сумою.
Положеннями п. 3 розділу ІІІ Тендерної документації встановлені підстави для повернення чи неповернення забезпечення тендерної пропозиції. Так, забезпечення тендерної пропозиції не повертається, зокрема, в разі не підписання учасником, який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю. Кошти, що надійшли як забезпечення тендерної пропозиції (у разі, якщо вони не повертаються учаснику), підлягають перерахуванню до відповідного бюджету, а у разі здійснення закупівлі юридичними особами (їхніми об`єднаннями) не за бюджетні кошти - перераховуються на рахунок таких юридичних осіб (їхніх об`єднань).
У зв`язку з не підписанням переможцем аукціону договору, замовник торгів - ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс» звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з платіжною вимогою №1-12-10/2018 від 12.10.2018 щодо виплати згідно з банківською гарантією №G0918/3500, в якій просив банк-гарант сплатити банківську гарантію в розмірі 990000,00 грн.; вказана платіжна вимога була направлена замовником торгів на адресу: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30, що підтверджується накладною №6512501617736 від 17.10.2018 та описом вкладення у поштове відправлення №6512501617736, тобто, за адресою, вказаною в умовах банківської гарантії та в строк до закінчення дії цією гарантією: до 14.01.2019. До платіжної вимоги щодо виплати банківської гарантії було додано примірник банківської гарантії та лист ТОВ «Дельта Сі Компані» щодо неможливості підписання договору.
АТ КБ «ПриватБанк» (банк-гарант) не здійснило виплату грошових коштів за банківською гарантією №G0918/3500 на користь замовника торгів. 
Листом №Е.35.0.0.0/4-458 від 30.11.2018 АТ КБ «ПриватБанк» повідомило ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс» про те, що 23.10.2018 отримало вищевказану вимогу товариства щодо виплати гарантійного платежу за банківською гарантією №G0918/3500 на суму 990000,00 грн., та зазначило, що під час розгляду спеціалістами банку вказаної вимоги виникла необхідність у отриманні інформації по проведеним торгам, а саме: посилання на ресурси ЗМІ, на сайти тощо, в яких було оприлюднено оголошення про майбутнє проведення торгів; порядок проведення торгів; посилання на сайт з результатами торгів та переліком учасників; відомості про те, чи було обрано наступного переможця торгів після відмови першого переможця від укладення договору, та чи був укладений з ним договір поставки, у разі підписання договору, в яких ЗМІ, на якому сайті, було оприлюднено цю інформацію.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Згідно з ч. 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 200 ГК України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.
Як передбачено статтею 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано (ч. ч. 1 - 4 статті 563 ЦК України).
Відповідно до статті 561 ЦК України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.
Отже, у відносинах за гарантією беруть участь три суб`єкти - гарант, беніфеціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов`язку перед беніфеціаром.
Гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-беніфеціару грошову суму відповідно до умов гарантії у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. 
Виходячи з Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №639, гарантія є чинною з дати її видачі, якщо в ній не зазначено інше. Датою видачі гарантії є день надсилання бенефіціару або банку бенефіціара, або авізуючому банку, або банкам-кореспондентам повідомлення з текстом гарантії чи дата, зазначена на поштовій квитанції, що свідчить про надсилання гарантії поштовим зв`язком, або день передавання її бенефіціару чи принципалу для подальшого передавання її бенефіціару.
У відповідності до п. 5 ч. 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.
Згідно з п. 7 ч. 1 статті 4 вказаного Закону гарантія вважається фінансовою послугою.
Статтею 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір повинен містити, зокрема, розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків.
Відповідно до п. 5 глави 2 розділу II Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 р. №639, гарантія вважається чинною з дати її видачі.
Згідно з ч. 2 статті 564 ЦК України гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії.
За приписами статті 565 ЦК України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.
Як вказувалося вище, гарантія - це односторонній правочин, який породжує для гаранта певні обов`язки, зокрема, сплатити кредитору-бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією
У зв`язку з порушенням ТОВ «Дельта Сі Компані» - боржником, переможцем торгів, зобов`язання, а саме: неукладення договору поставки з позивачем, у гаранта - АТ КБ «ПриватБанк» виникло зобов`язання, яке прямо передбачено у банківській гарантії №G0918/3500, за першою вимогою позивача як замовника торгів, виплатити йому суму в розмірі 990000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Виходячи з наведених норм, враховуючи обставини, встановлені місцевим господарським судом та перевірені апеляційним господарським судом, колегія суддів погоджується із висновком господарського суду першої інстанції, про обґрунтованість заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача банківської гарантії у розмірі 990000,00 грн.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Статтею 566 ЦК України унормовано, що обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. У разі порушення гарантом свого обов`язку його відповідальність перед кредитором не обмежується сумою, на яку видано гарантію, якщо інше не встановлено у гарантії.
Отже,  колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду першої інстанції про безпідставність заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача пені за порушення грошового зобов`язання, оскільки, як вказувалося вище, в банківській гарантії сторони погодили, що зобов`язання банку (відповідача) обмежуються гарантованою сумою, тобто, 990000,00 грн. 
Відносно доводів скаржника про: - наявність двох тендерних документацій, - надання  банківської гарантії згідно з однією документацією, а проведення торгів згідно з іншою документацією, - не дослідження судом першої інстанції обставин отримання АТ КБ «ПриватБанк» заявки ТОВ «Дельта Сі Компані» про надання гарантії №G0918/3500, колегія суддів зазначає, що ці доводи вже були предметом дослідження господарським судом першої інстанції, їм дана належна оцінка та зроблено висновок, з яким погоджується й  апеляційна інстанція, про те, що такі доводи не впливають на предмет розгляду у даній справі, яким є стягнення грошових коштів за банківською гарантією. Так, колегія суддів зазначає, що банківська гарантія №G0918/3500 (односторонній правочин) є чинною,  а відтак, й зобов`язання відповідача, передбачені у ній, є також чинними, дійсними та обов`язковими до виконання. Недійсність банківської гарантії №G0918/3500 була предметом розгляду у справі №916/318/19 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Сі Компані», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморськ-Газ-Сервіс» про визнання недійсним правочину (банківської гарантії), в задоволенні якого було відмовлено (рішення Господарського суду Одеської області від 23.05.2019 у справі №916/318/19, постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2019, постанова Касаційного господарського суду в Складі Верховного Суду від 04.12.2019, якою змінено лише мотивувальну частину вказаних судових рішень).
Щодо доводів скаржника про подання ТОВ «Дельта Сі Компані» неповного пакету тендерної документації для участі у тендері, недодавання до тендерної документації сканованого оригіналу платіжного доручення з відміткою банку про сплату суми коштів, що мало б підтверджувати внесення учасником суми забезпечення тендерної пропозиції, колегія суддів зазначає, що, по-перше, АТ КБ «ПриватБанк» не був замовником тендеру, а був гарантом за банківською гарантією №G0918/3500, а тому, його оцінка повноти чи неповноти поданої учасником тендеру тендерної документації не впливає на вирішення даного спору, предметом якого є стягнення за чинною банківською гарантією, по-друге, доводи про правомірність/неправомірність проведення тендеру, про існування, на думку скаржника, декількох тендерних документацій, тощо, саме у даному спорі, при дійсній банківській гарантії, при чинному, на дату винесення даної постанови тендері, не мають доказової сили та не можуть впливати на вирішення даного спору, предметом якого є саме стягнення за чинною банківською гарантією.
Згідно зі статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Приписами статті 77 ГПК України унормовано, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ч.1 статті 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на наведене, колегія суддів робить висновок про те, що скаржником не наведено та не доведено підстав для скасування рішення місцевого господарського суду від 03.19.2019 у даній справі.
Щодо додаткового рішення.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі №910/17312/18 задоволено частково заяву ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс» щодо розподілу судових витрат; стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 48787,47 грн. у задоволенні іншої частини відмовлено.
Додаткове рішення місцевого господарського суду від 14.01.2020 обґрунтовано тим, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи. Відповідачем не спростовано правомірності розміру витрат на правову допомогу, заявлених до стягнення позивачем, порівняно зі складністю даної справи, а доводи відповідача визнані судом безпідставними. 
АТ КБ «ПриватБанк», не погоджуючись із додатковим рішенням, подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом статей 124, 126, 129 ГПК України, просить рішення скасувати в частині задоволення вимоги та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач, у позовній заяві від 14.12.2018, в порядку п. 9 ч. 3 статті 162 ГПК України повідомив суд про очікувані витрати, пов`язані із розглядом даної справи, у розмірі 14914,69 грн., в прохальній частині позовної заяви просив стягнути з відповідача вказану суму.
24.01.2019 представником позивача, адвокатом Сичом О.Ю., було подано до місцевого господарського суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат від 23.01.2019, в якому пояснено, що позивач, зрозумівши важливість даної справи, уклав з Адвокатським об`єднанням «Шишлов Лоєрс» договір про надання правової допомоги, згідно з яким останнє зобов`язалося надати позивачу професійну правничу допомогу. Згідно з вказаним попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат становить 80000,00 грн. До вказаного розрахунку додано: засвідчену копію договору про надання правової допомоги від 10.01.2019, укладеного між Адвокатським бюро «Шишлов Лоєрс» та ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс»; засвідчена копія Ордеру КВ №357440 від 11.01.2019; засвідчена копія витягу з Єдиного реєстру адвокатів України; засвідчена копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №6781/10 від 27.06.2018
26.11.2019 представником позивача, адвокатом Сичом О.Ю., було подано до господарського суду першої інстанції письмове викладення судових дебатів, в якому вказано про те, що позивачем будуть подані докази про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має  сплатити у зв`язку з розглядом справи протягом п`яти днів з моменту винесення рішення у справі.
09.12.2019 представником  позивача, Шишловим В .А. , який є керуючим Адвокатського бюро «Шишлови Лоєрс», подано до Господарського суду міста Києва заяву про направлення доказів про розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи. У вказаній заяві зазначено уточнений розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 49000,00 грн., які (витрати) просять покласти на відповідача. До вказаної заяви додано: засвідчену копію договору про надання правової допомоги від 10.01.2019, укладеного між Адвокатським бюро «Шишлов Лоєрс» та ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс»; додаткову угоду №1 від 11.01.2019 до договору про надання правової допомоги від 10.01.2019; прайс-лист Адвокатського бюро «Шишлов Лоєрс», який є додатком №1 до додаткової угоди №1 від 11.01.2019 до договору про надання правової допомоги від 10.01.2019; акт приймання-здачі наданих послуг№1 до договору про надання правової допомоги від 10.01.2019, підписаний Адвокатським бюро «Шишлов Лоєрс» та ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс»; рахунок фактуру №1 від 09.12.2019 відповідно до договору про надання правової допомоги на суму 49   000,00 грн.; цивільно-правовий договір від 10.01.2019, укладений між Адвокатським бюро «Шишлов Лоєр» та ОСОБА_4 ; оригінал ордеру про надання правової допомоги серії КВ №441784 від 09.12.2019, виданий ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс» на адвоката Шишлова В.А. Крім того, до заяви додано докази направлення цієї заяви із доданими до неї документами, АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Дельта Сі Компані», а саме: описи вкладення у листи та накладні Укрпошти.
17.12.2019 від АТ КБ «ПриватБанк» до Господарського суду міста Києва надійшла заява про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, обґрунтована тим, що: - позовна заява позивача, як перша заява по суті спору, не містить жодного попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на правничу допомогу; - всі документи завірені особою Шишловим В.А. як адвокатом, проте  в Єдиному реєстрі адвокатів України відсутня інформація про такого адвоката; - цивільно-правовий договір, укладений між АБ «Шишлов Лоєрс» та ОСОБА_4 не містить посилань на те, що вказана особа є адвокатом. 
Відповідно до ч. 1 статті 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
   Згідно з приписами ч.3 статті 233 ГПК України  суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Відповідно до статті 244 цього Кодексу суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (ч.1). Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.2).
Статтею 123 вказаного Кодексу передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно з приписами статті 30 наведеного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (ч. 1). Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ч. 2). При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За приписами ч. 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 статті 126 Кодексу).
У частині 3 статті 126 цього Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 статті 126 Кодексу).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 статті 126 Кодексу).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 статті 126 Кодексу).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 статті 236 ГПК України).
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
У постанові від 22.11.2019 у справі №910/906/18 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформувала правовий висновок, що зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, розмір відшкодування витрат сторони на послуги адвоката визначено судом першої інстанції з урахуванням доказів, наявних у матеріалах справи, зокрема: - копії договору про надання правової допомоги від 10.01.2019, укладеного між ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс» та Адвокатським бюро «Шилов Лоєрс»; - копії додаткової угоди №1 від 11.01.2019 до відповідного договору; - копії прайс-листа Адвокатського бюро «Шилов Лоєрс»; - копії акту приймання-здачі наданих послуг №1 від 09.12.2019 до договору; - копії рахунку-фактури №1 від 09.12.2019 на суму 49000,00 грн.; - копії цивільно-правової угоди від 10.01.2019, укладеної між Адвокатським бюро «Шилов Лоєрс»  та ОСОБА_4 , ордеру, виданого ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс» на адвоката Шилова Володимира Андрійовича . 
Отже, здійснивши аналіз наведених документів, врахувавши те, що відповідачем всупереч ч. 6 статті 126 ГПК України не доведено неспівмірності витрат на правову допомогу адвокати, надавши оцінку співмірності суми витрат зі складністю справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, зробивши перерахунок заявлених до стягнення витрат з урахуванням часткового задоволення позовних вимог,     місцевий господарський суд правомірно частково задовольнив заяву ТОВ «Чорноморськ-Газ-Сервіс» щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 48787,47 грн. 
Відносно доводів апеляційної скарги про те, що довіреність на ОСОБА_4 не містить посилань на те, що вказана особа є адвокатом, колегія суддів зазначає, що жодна норма   Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»   не встановлює, що в довіреності, виданій на ім`я фізичної особи - адвоката, обов`язково зазначається про те, що такий представник є саме адвокатом. Не містить таких вимог ні   Господарський процесуальний кодекс України, ні   Цивільний кодекс України, яким врегульовано питання представництва за довіреністю. В зазначеному аспекті важливим є, щоб особа, яка здійснює представництво за довіреністю, мала статус адвоката та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Тоді як довіреність визначає лише повноваження адвоката, межі наданих представникові прав та перелік дій, які він може вчиняти для виконання доручення (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 12.10.2018 у справі №908/1101/17). Як вказувалося вище, матеріали справи містять свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії КС №6781/10 від 27.06.2018).
Стосовно доводів скаржника про відсутність в Єдиному державному реєстрі адвокатів відомостей про наявність у Шишлова В.А . свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, колегія суддів зазначає, що в Реєстрі адвокатів міста Києва містяться відомості про те, що Шишлов А.В. є адвокатом, дата видачі свідоцтва - 18.05.2017, номер свідоцтва 5923, організація, яка прийняла рішення про видачу свідоцтва - Рада адвокатів міста Києва.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2019 та додаткового рішення від 14.01.2020 у справі №910/17312/12.
Судові витрати.
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2019  та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі №910/17312/18 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2019 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі №910/17312/18 залишити без змін.
3. Справу №910/17312/18 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.
Повний текст постанови складено 11.06.2020.

Головуючий суддя                                                            О.В. Попікова 

Судді                                                                                О.О. Євсіков

                                                                                В.А. Корсак