Ухвала
 
21 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 639/7781/16-ц
провадження № 61-5744ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу Департаменту реєстрації Харківської міської ради, в інтересах якого діє представник Тарасова Світлана Василівна, 
на постанову Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року 
у справі за позовом  ОСОБА_1 до державного реєстратора державної реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Федоренка Андрія Івановича, Департаменту реєстрації Харківської міської ради, треті особи: Міністерство юстиції України, Харківська міська рада, ОСОБА_2 , про визнання недійсним запису в Єдиному державному реєстру речових прав від 18 жовтня 
2013 року про погашення права власності та поновлення порушеного права,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Департаменту реєстрації Харківської міської ради, в інтересах якого діє представник Тарасова С. В., на постанову Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 
2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Оскільки посилань на вказані випадки касаційна скарга не містить, Департаменту реєстрації Харківської міської ради, в інтересах якого діє представник Тарасова С. В., необхідно подати до Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити підставу (підстави), передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.
Крім того, подана касаційна скарга не відповідає вимогам частини третьої статті 392 ЦПК України, відповідно до якої касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.
На підтвердження повноважень особи, яка підписала касаційну скаргу, суду касаційної інстанції надано довіреність від 05 лютого 2020 року 
№ 13/0/277-20, якою Департамент реєстрації Харківської міської ради в особі директора Мельніченко О. Є., яка діє на підставі Положення про Департамент реєстрації Харківської міської ради, затвердженого рішенням 31 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27 листопада 2019 року 
№ 1824/19, доручає заступнику начальника відділу правового забезпечення Департаменту реєстрації Харківської міської ради Тарасовій С. В. представляти інтереси Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, у тому числі у вищих спеціалізованих судах з розгляду цивільних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення, в яких посадові особи, в тому числі державні реєстратори Департаменту приймають участь в якості позивача, відповідача, третьої особи, заявника, суб`єкта оскарження дій, заінтересованої особи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки всупереч частини третьої статті 392 ЦПК України вона підписана особою Тарасовою С. В. , повноваження якої на представництво інтересів Департамент реєстрації Харківської міської ради у Верховному Суді не підтверджені належним чином.
Частинами першою, третьою статті 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).
Отже, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво».
Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. 
Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності).
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять визначених частиною четвертою статті 58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження Тарасової С. В. представляти Департамент реєстрації Харківської міської ради в порядку самопредставництва. 
Не містить таких даних і Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Що стосується здатності Тарасової С. В. представляти в суді інтереси Департамент реєстрації Харківської міської ради на підставі довіреності, варто зазначити наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 60 ЦПК України представником в суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових правовідносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 62 ЦПК України документами, які підтверджують повноваження представників у цивільному процесі, є довіреність юридичної особи; повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Пунктом 18 розділу XІІІ «Перехідних положень» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.
02 червня 2016 року Верховною Радою України було прийнято зміни до Конституції України (Закон України №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»), відповідно до яких розділ XV «Перехідні положення» Основного Закону України було доповнено пунктом 16-1, підпункт 11 якого передбачає, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 
2019 року.
Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.
Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.
Вказані зміни набули чинності 30 вересня 2016 року.
Дана справа не є трудовою або малозначною справою, тому з 01 січня 
2020 року представництво Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судах має здійснюватися виключно адвокатом. 
Подана до Верховного Суду від імені Департаменту реєстрації Харківської міської ради касаційна скарга підписана Тарасовою С. В. на підставі довіреності від 05 лютого 2020 року. У Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості про те, що Тарасова С. В. має статус адвоката, і документа, який би це посвідчував, до касаційної скарги не додано.
У зв`язку з вищенаведеним, заявнику необхідно надати належні докази на підтвердження повноважень особи, яка підписала касаційну скаргу, якими у розумінні наведених вище процесуальних норм можуть слугувати, положення, трудовий договір (контракт), посадова інструкція, наказ про призначення на посаду, статут тощо.
Разом з тим, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених розмірі відповідно до закону.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з вимогами підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
До касаційної скарги додано платіжне доручення від 18 березня 2020 року № 112 про оплату 1 104 грн судового збору, разом з тим розмір судового збору за подання касаційної скарги на судове рішення у цій справі становить 2 204,80 грн.
Оскільки Департамент реєстрації Харківської міської ради не сплатив судовий збір у встановленому законом розмірі, останньому слід доплатити суму судового збору у розмірі 1 100,80 грн за подання касаційної скарги на рішення суду до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів ? УК у Печерському район/Печерський район/22030102; код ЄДРПОУ - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Департаменту реєстрації Харківської міської ради, 
в інтересах якого діє представник Тарасова Світлана Василівна залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                          І. М. Фаловська