ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3132/20 Справа № 203/672/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 34

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами приватного акціонерного товариства “Дніпровський металургійний завод”, акціонерного товариства “Страхова компанія “Країна” на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства “Страхова компанія “Країна”, приватного акціонерного товариства “Дніпровський металургійний завод”, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
В С Т А Н О В И Л А : 

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства “Страхова компанія “Країна”, приватного акціонерного товариства “Дніпровський металургійний завод” про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що 17 серпня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «Toyota» (реєстраційний номер – НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля марки «Skoda» (реєстраційний номер – НОМЕР_2 ), належного позивачеві, автомобіля марки «Ford» (реєстраційний номер – НОМЕР_3 ) під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля марки «Skoda» (реєстраційний номер – НОМЕР_4 ) під керуванням ОСОБА_4 .. У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачеві була заподіяна шкода. ОСОБА_2 під час пригоди перебував у трудових відносинах з ПрАТ «ДМЗ». Після настання страхового випадку позивач звернувся до ПАТ «СК «Країна», яке застрахувало ризики власника автомобіля марки «Toyota» (ПрАТ «ДМЗ»). Між тим, між позивачем та страховиком не було досягнуто згоди щодо порядку та способу розрахунку страхового відшкодування, у зв`язку з чим позивач звернувся до експерта-автотоварознавця. Розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачеві, склав 109 326,84 грн. Позивач повідомив страховика про визначену суму заподіяної шкоди, проте останній відшкодував її частково – у сумі 72 403,33 грн. Решту суми страховик сплачувати відмовився. 
Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з ПАТ «СК «Країна» грошові кошти у сумі 29 507,84 грн. (несплачене страхове відшкодування – 26 541,73 грн., пеня – 2 198,96 грн., три відсотки річних – 183,25 грн., інфляційні втрати – 583,90 грн.), а також з ПрАТ «ДМЗ» непокритих страховкою витрат у сумі 11 986,78 грн. та компенсації моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн..
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2019 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на його користь грошові кошти в сумі 29 507,84 грн. (несплачене страхове відшкодування – 26 541,73 грн., пеня – 2 198,96 грн., три відсотки річних – 183,25 грн., інфляційні втрати – 583,90 грн.), компенсацію судових витрат у сумі 442,34 грн., разом – 29 950,18 грн.. Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» на користь ОСОБА_1 компенсацію заподіяних збитків у сумі 11 986,78 грн., компенсацію заподіяної моральної шкоди в сумі 3 000,00 грн., компенсацію судових витрат у сумі 326,06 грн., разом – 15 312,84 грн.. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі приватне акціонерне товариство “Дніпровський металургійний завод” посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що після виплати страховою компанією страхового відшкодування, позивачем не було надано документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, а тому здійснення будь-якої доплат до страхового відшкодування неможливе. Апелянт зазначає, що наданий позивачем висновок експерта не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна. Крім того, апелянт вказує, що позивачем не було доведено спричинення йому моральної шкоди.
В апеляційній скарзі акціонерне товариство “Страхова компанія “Країна” посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга страхової компанії обґрунтована тим, що суд безпідставно надав перевагу як доказу розміру завданої позивачу шкоди Висновку експерта ОСОБА_5 замість Звіту оцінювача ОСОБА_6 .. Крім того апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно стягнув пеню, інфляційні втрати та 3% річних, так як строк виконання грошового зобов`язання спливає лише 06 лютого 2019 року.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно задовольнити частково, а рішення суду скасувати, з наступних підстав.
Стягуючи зі страхової компанії решту страхового відшкодування, пеню, інфляційні втрати та 3 % річних, а також із ПрАТ “Дніпровський металургійний завод” компенсацію заподіяних збитків у сумі 11 986,78 грн., моральну шкоду в сумі 3 000,00 грн., судові витрати у сумі 326,06 грн., - суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.
Колегія суддів із вказаним висновком погодитись не може, з огляду на наступне. 
Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 17 серпня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «Toyota» (реєстраційний номер – НОМЕР_1 ), належного ПрАТ «ДМЗ», під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля марки «Skoda» (реєстраційний номер – НОМЕР_2 ), належного позивачеві, автомобіля марки «Ford» (реєстраційний номер – НОМЕР_3 ) під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля марки «Skoda» (реєстраційний номер – НОМЕР_4 ) під керуванням ОСОБА_4 ..
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Toyota» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АК/7193220 застрахована ПАТ «СК «Країна».
21 серпня 2018 року водій автомобіля, належного позивачеві, повідомив ПАТ «СК «Країна» про настання страхового випадку.
30 серпня 2018 року позивач звернувся ПрАТ «СК «Країна» із заявою про виплату страхового відшкодування.
Того ж дня водій автомобіля, належного позивачеві, звернувся до відповідачів із запрошенням взяти участь у проведенні огляду пошкодженого автомобіля позивача експертом-автотоварознавцем.
25 вересня 2018 року постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з висновком експерта від 31 жовтня 2018 року №3010/18/18, складеним судовим експертом Дроздовим ОСОБА_7 .В., вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 109 326,84 грн.. Ця сума дорівнює розміру матеріальної шкоди. За проведення дослідження позивачем було сплачено 2 000,00 грн..
06 листопада 2018 року копії постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2018 та висновку експерта від 31.10.2018 було надіслано на адресу ПАТ «СК «Країна».
Встановлено, що 15 листопада 2018 року ПАТ «СК «Країна» сплатило позивачеві у рахунок страхового відшкодування 72 403,33 грн.. Суму страхового відшкодування було сплачено на підставі Звіту №180818, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 ..
30 листопада 2018 року позивач звернувся до ПАТ «СК «Країна» із заявою, якою просив роз`яснити порядок формування сплаченого страхового відшкодування та надати копії документів, які стали підставою для цього.
Того ж дня позивач звернувся до ПрАТ «ДМЗ» з досудовою вимогою про відшкодування йому непокритих страховиком витрат.
Встановлено, що позивачем також були понесені додаткові витрати з розбирання та збирання вузлів автомобіля для організації огляду в сумі 1 155,00 грн. та виготовлення нового реєстраційного номера в сумі 450,00 грн.. 
Відповідно до ч.ч. 1 – 3 ст. 22 ЦК УкраїниУкраїни особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК УкраїниУкраїни майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За правилами, ч. 2 ст. 1187 ЦК УкраїниУкраїни, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК УкраїниУкраїни визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
За змістом ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Встанволено, що ОСОБА_2 17 серпня 2018 року керував автомобілем, перебуваючи у трудових відносинах з ПрАТ «ДМЗ», а тому відповідальність за заподіяну позивачеві шкоду має нести, у тому числі й ПрАТ «ДМЗ».
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Вина третьої особи була встановлена Ленінським районним судом
м. Дніпропетровська 25 серпня 2018 року.
Згідно з абзацом першим пункту 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За правилами, встановленими пунктом 12.1 ст. 12, ст. 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
За змістом пункту 35.1 ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Відповідно до абзацу першого пункту 36.1 ст. 36 Закону страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
Згідно з пунктом 36.2 ст. 36 Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими – прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, – прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.
Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. 
Керуючись вказаними нормами закону, а також встановивши, що третя особа по справі ОСОБА_2 на момент ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем ПрАТ «ДМЗ», колегія суддів приходить до висновку, що з останнього на користь позивача підлягає стягненню недоотримана ним сума страхового відшкодування в сумі 26 541,73 грн. (98 945,06 – 72 403,33 = 26 541,73, де: - 98 945,06 – вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням коєфіцієнта фізичного зносу та без урахування податку на додану вартість; - 72 403,33 – сплачене страхове відшкодування).
При цьому, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних задоволенню не підлягають, так як строк виконання грошового зобов`язання спливає лише 06 лютого 2019 року.
Що ж стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПрАТ «ДМЗ» компенсація решти витрат у сумі 11 986,78 грн., яка складається з різниці між розміром збитків за висновком експерта (109 326,84 грн.) та суми страхового відшкодування (98 645,06 грн.), а також додаткових витрат позивача в сумі 1 605,00 грн., - колегія суддів вважає, що вказані вимоги задоволенню не підлягають, так як є необґрунтованими та безпідставними.
Вирішуючи питання щодо стягнення з ПрАТ «ДМЗ» моральної (немайнової) шкоди в розмірі 5000,00 грн., колегія суддів вважає, що вказані вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала цю шкоду, при наявності її вини.
Факт заподіяння матеріальної шкоди та вина ОСОБА_2 , який перебував у трудових відносин з металургійним заводом встановлені судом, а тому колегія суддів приходить до висновку, що позивачеві насправді було завдано й моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях через пошкодження належного йому автомобіля.
При цьому, враховуючи ступінь моральних страждань, а також враховуючи принципи розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що позивачу внаслідок ДТП завдано моральну шкоду в сумі 3 000,00 грн..
Крім того, з ПрАТ «ДМЗ» на користь позивача підлягають стягненню витрати, які останній поніс за проведення експертизи.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення, як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з приватного акціонерного товариства “Дніпровський металургійний завод” на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 1033,82 грн..
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційні скарги приватного акціонерного товариства “Дніпровський металургійний завод”, акціонерного товариства “Страхова компанія “Країна” – задовольнити частково.
Рішення  Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2019 року - скасувати.
Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства “Страхова компанія “Країна”, приватного акціонерного товариства “Дніпровський металургійний завод”, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди — задовольнити частково.
Стягнути з приватного акціонерного товариства “Дніпровський металургійний завод” на користь ОСОБА_1 : 26541,73 грн.- матеріальні збитки, 3000 грн. - моральна шкода.
В решті позову відмовити.
Стягнути з приватного акціонерного товариства “Дніпровський металургійний завод” на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1033,82 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко