ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2664/20 Справа № 180/1990/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Хомченко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Черкас Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2019 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я,-

В С Т А Н О В И Л А:

       У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.
       В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого захворів на професійні захворювання. Первинним оглядом МСЕК від 2013 року йому встановлено 65% втрати працездатності. При переогляді висновком МСЕК від 11 липня 2019 року йому залишено 65% втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням, третя група інвалідності безстроково. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що його постійно турбує фізичний біль, погане самопочуття, порушення душевної рівноваги, почуття страху, у нього поганий сон на фоні сильних больових відчуттів, зниження слуху, загальна слабкість. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив суд стягнути з АТ “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 130 000 грн. 
Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2019 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з АТ “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 6500 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 14 листопада 2019 року змінити в частині розміру належної до стягнення моральної шкоди, стягнувши суму відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоров`я у розмірі 130 000 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
       Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача, в умовах впливу шкідливих факторів 21 рік 6 місяців 12 днів, з 27 лютого 1989 року по 22 жовтня 2001 року, з 05 серпня 2002 року по 26 грудня 2007 року, з 22 вересня 2008 року по 26 вересня 2012 року на посадах підземного гірника очисного вибою 5-6 розрядів шахти 9-10 (а.с.8-10).
       Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги обласної МСЕК №6 м. Кривого Рогу від 11 липня 2019 року, ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності 65%. (30% радикулопатія, 30% ХОЗЛ, 5% туговухість). Потреба у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, санаторно-курортним лікуванням. Та встановлено третю групу інвалідності безстроково (а.с.6).
       Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 12 лютого 2013 року встановлено причини виникнення професійного захворювання: тривала дія марганцю, пилу та важка праця. Робоче місце відноситься до 3 класу 2 ступені у відповідності з Гігієничною класіфікацією праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості праці, затвердженою наказом МОЗ України від 24 грудня 2001 року №528 (а.с.7).
       Задовольняючи частково позовні вимоги  ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність спричинення позивачу моральної шкоди, провини відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий зв`язок між винними діями відповідача та настанням у позивача негативних наслідків – стійкої втрати професійної працездатності: первинно – 65% і безстроково та встановлення 3 групи інвалідності, враховуючи обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, наслідків, що наступили, стягнув компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди, однак з визначеним судом розміром моральної шкоди — 6 500 грн., погодитися неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в частині визначення розміру моральної шкоди. 
       Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
       Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. 
       Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
       Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
       Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.
       Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
       Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.
       Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. 
       Згідно з частинами першою та п`ятою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
       В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
       Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. 
        ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача, в умовах впливу шкідливих факторів 21 рік 6 місяців 12 днів, з 27 лютого 1989 року по 22 жовтня 2001 року, з 05 серпня 2002 року по 26 грудня 2007 року, з 22 вересня 2008 року по 26 вересня 2012 року на посадах підземного гірника очисного вибою 5-6 розрядів шахти 9-10 (а.с.8-10).
       Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги обласної МСЕК №6 м. Кривого Рогу від 11 липня 2019 року, ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності 65%. (30% радикулопатія, 30% ХОЗЛ, 5% туговухість). Потреба у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, санаторно-курортним лікуванням. Встановлено третю групу інвалідності безстроково (а.с.6).
       Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 12 лютого 2013 року встановлено причини виникнення професійного захворювання: тривала дія марганцю, пилу та важка праця. Робоче місце відноситься до 3 класу 2 ступені у відповідності з Гігієничною класіфікацією праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості праці, затвердженою наказом МОЗ України від 24 грудня 2001 року №528 (а.с.7).
       Таким чином, професійне захворювання виникло у позивача з вини АТ “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат”, яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, що підтверджено висновками МСЕК щодо втрати позивачем працездатності. 
       Професійним захворюванням позивачу  ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях через погіршення стану здоров`я, фізичний біль, необхідність постійного лікування, вимушені зміни способу життя, стійкої втрати професійної працездатності в працездатному віці та встановлення 3-ої групи інвалідності, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.
       При визначенні розміру компенсації спричиненої позивачу моральної шкоди судом першої інстанції безпідставно не було враховано, що у зв`язку з професійними захворюваннями позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що позивач втратив професійну працездатність у розмірі 65%; позивача щоденно турбує фізичний біль, погане самопочуття, порушення душевної рівноваги, почуття страху при поганому сні на фоні сильних больових відчуттів, зниження слуху, загальна слабкість, позивач змушений вживати додаткових зусиль для організації власного життя, періодично проходити лікування та медичні обстеження.
Враховуючи наведене, ступінь, тривалість та характер моральних переживань, що пов`язані з перенесенням позивачем фізичного болю, необхідністю вжиття додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку зі ушкодженням здоров`я та втратою працездатності, враховуючи, що третя група інвалідності, встановлена позивачу безстроково, з урахуванням вимог справедливості, співмірності та розумності, враховуючи, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у достатньому та необхідному розмірі - 100 000 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
       Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2019 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я — скасувати.
       Позовні вимоги  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я — задовольнити частково.
       Стягнути з Акціонерного товариства “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” (ЄДРПОУ 00190911) на користь  ОСОБА_1  (ІПН  НОМЕР_1 ) у рахунок відшкодування моральної шкоди - 100 000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб. 
       У задоволенні іншої частини позовних вимог  ОСОБА_1   – відмовити.
       Стягнути з Акціонерного товариства “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат” на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 

Судді