ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

28 травня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №592/18393/19 
Номер провадження 22-ц/816/1028/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Собини О. І. 
сторони:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фавор»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
третя особа – ОСОБА_2 ,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Шабатіна Дмитра Євгеновича
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 лютого 2020 року в складі судді Фоменко І.М., ухвалене в м. Суми, повний текст якого складено 25 лютого 2020 року

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фавор» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ТОВ «Фавор» матеріальну шкоду, завдану в результаті пошкодження автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , в розмірі 150831,00 грн.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що 29.08.2017 року, близько 12:30 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ-Daewoo, д.н.з. НОМЕР_2 , з причепом ЛЕВ, д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись по просп. Курський в м. Суми та виконуючи маневр повороту ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , водія ТОВ «Фавор», який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку. В результаті ДТП пошкоджено автомобіль Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , належний ТОВ «Фавор».
Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.09.2017 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави.
Згідно Звіту незалежного оцінювача №218-17 від 13.09.2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 254733,16 грн. Втім, пошкоджений транспортний засіб було відремонтовано ТОВ «Фавор» на станції СТО на суму 248531,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № АМ-003054 від 10.10.2017 року.
Оскільки транспортний засіб ЗАЗ-Daewoo, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував відповідач, був власністю ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якої застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Дім страхування», позивач звернувся із заявою до вказаної страхової компанії про виплату страхового відшкодування. 07.06.2018 року ПрАТ «Страхова компанія «Дім страхування» виплатило ТОВ «Фавор» страхове відшкодування, в рамках граничної суми страховки за вирахуванням франшизи, в розмірі 99000 грн.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 лютого 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фавор» задоволений.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фавор» матеріальну шкоду, завдану внаслідок пошкодження автомобіля, в розмірі 150831 грн 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фавор» 2262 грн 47 коп. судового збору.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Шабатін Д.Є., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1000 грн в якості відшкодування матеріальної шкоди. 
В доводах апеляційної скарги вказує, що позивачем не вичерпані всі можливості щодо стягнення коштів за вже виданим виконавим листом, оскільки позивач не відмовився від стягнення коштів зі страховика за рішенням суду і не надав доказів такої відмови.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2019 року: 1921 грн х 100 = 192100 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 29.08.2017 року, близько 12:30 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ-Daewoo Т13110, д.н.з. НОМЕР_2 , з причепом ЛЕВ, д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись по просп. Курський в м. Суми та виконуючи маневр повороту ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , водія ТОВ «Фавор», який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку (а.с.7-8).
Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 від 11.06.2013 року, власником автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фавор» (а.с.6).
Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.09.2017 року по справі №592/10299/17 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави. Зазначено, що внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постанова набрала законної сили 03.10.2017 року (а.с.9).
Як вбачається зі Звіту №218-17 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, виконаного оцінювачем ФОП ОСОБА_5 від 13.09.2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN – НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 , становить 254733 грн. 16 коп. (а.с.10-50).
Пошкоджений транспортний засіб Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , було відремонтовано ТОВ «Фавор» на станції СТО (ТОВ «АРТМОТОР») на суму 248531,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № АМ-003054 від 10.10.2017 року, рахунками на оплату №1461 від 30.08.2017 року та №1487 від 04.09.2017 року, платіжними дорученнями (а.с.54-59). Крім того, позивачем було сплачено 800 грн. на залучення оцінювача для складання звіту про розмір матеріальних збитків, та 500 грн. – за оплату послуг евакуатора (а.с.51-53).
Автомобіль ЗАЗ-Daewoo, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , був власністю ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якої застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Дім страхування», страховий поліс №АК/5060424 від 27.01.2017 року (а.с.60).
07.06.2018 року ПрАТ «Страхова компанія «Дім страхування» виплатило ТОВ «Фавор» страхове відшкодування, в рамках граничної суми страховки за вирахуванням франшизи, в розмірі 99000 грн. 00 коп. (а.с.61).
06.07.2017 року між ПрАТ «Європейський страховий союз» та ТОВ «Фавор» було укладено Договір добровільного комплексного страхування автотранспортних засобів №19-0201-17-ТЗ, яким застраховано транспортний засіб Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , на умовах повного КАСКО (а.с.99-103).
Рішенням Господарського суду м. Києва від 12.02.2018 року по справі №910/21283/17 стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь ТОВ «Фавор» 149831 грн. страхового відшкодування, а також 2247 грн. судового збору (а.с.62-66). На примусове виконання даного рішення було видано судовий наказ від 15.03.2018 року (а.с.67).
Постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Мороз Л.Є. від 27.06.2019 року ВП №56515722 наказ №910/21283/17, виданий 15.03.2018 року, повернуто стягувачу, у зв`язку з відсутністю майна боржника та грошових коштів, на які можливо звернути стягнення (а.с.68).
Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Фавор» та стягуючи з ОСОБА_1 на їх користь матеріальну шкоду, завдану пошкодженням автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) і складає 150831,00 грн. (виходячи з розрахунку: 249831,00 грн. реальних збитків – 99000,00 грн. виплаченого страхового відшкодування = 150831,00 грн.) суд першої інстанції виходив з того, що реальний розмір майнової шкоди, завданої ТОВ «Фавор» внаслідок пошкодження автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , становить: 248531,00 грн. (відновлювальний ремонт) + 800 грн. (витрати на послуги незалежного оцінювача) + 500 грн. (витрати на евакуацію автомобіля), що в сумі складає 249831,00 грн.
07.06.2018 року ПрАТ «Страхова компанія «Дім страхування» виплатило ТОВ «Фавор» страхове відшкодування, в рамках граничної суми страховки за вирахуванням франшизи, в розмірі 99000 грн 00 коп.
Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Згідно постанови судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20.01.2016 року, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Відповідно до абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
За таких обставин, суд обґрунтовано стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фавор» матеріальну шкоду, завдану пошкодженням автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) і складає 150831,00 грн. (виходячи з розрахунку: 249831,00 грн. реальних збитків – 99000,00 грн. виплаченого страхового відшкодування = 150831,00 грн.)
Щодо можливості обрання при зверненні до Господарського суду м. Києва солідарними відповідачами як ОСОБА_1 так і страхову компанію ПрАТ «Європейський страховий союз» суд ставиться критично, оскільки між сторонами, внаслідок завдання шкоди, виникли різні за характером зобов`язання: деліктні та договірні відповідно, з різним суб`єктним складом, вирішення спору за якими відноситься до різних видів судочинства.
Наявність судового наказу про стягнення з ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь позивача 149831 грн страхового відшкодування не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки зазначені кошти позивачу не виплачені, а судовий наказ повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю майна і коштів у боржника.
На підставі викладеного, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення в оскаржуваній частині з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині - без змін.
Враховуючи те, що справа є малозначною згідно з п. 3 ч. 6 ст. 19, ч. 4 ст. 274 ЦПК України, тому відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ч. 13 ст. 7, ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Шабатіна Дмитра Євгеновича залишити без задоволення.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач -                            В. І. Криворотенко

Судді:                                                      О.Ю. Кононенко 

                                                                    О.І. Собина