УХВАЛА

15 квітня 2020 року 
Київ
справа №640/13044/19
адміністративне провадження №К/9901/8902/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Губської О. А.,
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі №640/13044/19 за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, Начальника Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення моральної шкоди, 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, Начальника Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення моральної шкоди.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2019 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року, у відкритті провадженні у справі відмовлено з тих підстав, що спірні правовідносини підлягають вирішенню за правилами  Цивільного процесуального кодексу України.
Зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до  статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.
У касаційній скарзі позивач посилався на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального і матеріального права, зазначаючи про те, що судами не враховано встановлених цивільним судом фактичних обставин справи щодо протиправності бездіяльності відповідачів та зроблено необґрунтований висновок про те, що спірні правовідносини підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства. На думку скаржника, визнання під час розгляду справи №752/5909/16-ц протиправною бездіяльності Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві та начальника Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві є підставою для стягнення на його користь моральної шкоди.
Відповідно до частини першої  статті 334 КАС України  за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує  стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Згідно з пунктом 1 частини першої  статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень     щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Частиною 1      статті 5 КАС України     визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Аналіз пункту 6 частини першої  статті 5 КАС України  дає підстави вважати, що можливість заявляти вимогу про стягнення     коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю виключно разом з вимогами визначеними у пунктах 1-4 частини першої      статті 5 КАС України.
Відповідно з частиною п`ятою  статті 21 КАС України     вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 12 грудня 2019 року, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що оскільки позивачем не заявлені вимоги щодо вирішення публічно-правового спору, а позовна заява обґрунтована із посиланням на норми права  Цивільного кодексу України, заявлені спірні правовідносини слід розглядати в порядку цивільного судочинства.
За таких обставин, Суд погоджується з висновками судів про те, що у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити.
Згідно із пунктом 5 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Враховуючи те, що зміст оскаржуваних судових рішень та обставини, на які посилається заявник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судами норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі.
На підставі викладеного, керуючись статтями  248,  333 КАС України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі №640/13044/19 за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, Начальника Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення моральної шкоди.    
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                О. А. Губська

Судді                                                                                                    М. В. Білак

                                                                                                    О. В. Калашнікова