ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 р.	Справа № 480/4552/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, по справі № 480/4552/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"      
до     Офісу великих платників податків Державної податкової служби                    
про визнання протиправною та скасування вимоги в частині,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (далі - позивач, ТОВ "СМНВО")  звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (далі - відповідач, Офіс ВПП ДПС), в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати вимогу Офісу великих платників податків Державної податкової служби про сплату боргу (недоїмки) від 10 вересня 2019 року №Ю-478-50 в частині наявності заборгованості зі сплати у розмірі 50198,96 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.   
Позивач,  не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.  Вказує, що відповідачем складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10 вересня 2019 року №Ю-478-50, відповідно до якої контролюючий орган з посиланням на ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" вимагає від ТОВ "СМНВО" сплатити борг з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 1 020 077,39грн. Вважає, що вимога є протиправною в частині наявності у платника єдиного внеску заборгованості у розмірі 50 198,96 грн. та підлягає скасуванню в цій частині, оскільки контролюючим органом не враховано, що станом на 10.09.2019 р. сума боргу позивача з єдиного внеску не відповідає сумі недоїмки, що зазначена у вимозі, що є підставою для її відкликання, а тому просить визнати протиправною та скасувати вимогу Офісу великих платників податків Державної податкової служби про сплату боргу (недоїмки) від 10 вересня 2019 року №Ю-478-50 в частині наявності заборгованості зі сплати у розмірі 50198,96 грн.
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання   повідомлені своєчасно та належним чином. 
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Офісом ВПП ДПС сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 10 вересня 2019 року №Ю-478-50 у сумі 1 020 077,39 грн (а.с. 7).
Позивач оскаржив вимогу в адміністративному порядку, за результатами якого рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 28.10.2019р. № 7355/6/99-00-08-06-01 скарга ТОВ "СМНВО" від 25.09.2019р. №396 залишена без задоволення, а вимога Офісу ВПП ДПС про сплату боргу (недоїмки) від 10 вересня 2019 року №Ю-478-50 без змін (а.с. 9-10, 11-12).
Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що    вимога про сплату боргу (недоїмки) формувалась  на підставі даних інформаційної системи   органу доходів - зборів і  в оскаржуваній вимозі відповідачем зазначено загальний борг позивача станом на 31.08.2019 року, а не на день винесення податкової вимоги - 10.09.2019 року, тому сума сплачених виплат  позивачем у вересні 2019  правомірно не враховувалась при формуванні відповідачем оскаржуваної вимоги.
Колегія суддів погоджується з   такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон).
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до  ч. 4 ст. 25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до ч. 14 ст. 25 Закону оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.
Порядок стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція № 449).
Відповідно до п. 3 розділу VI Інструкції № 449 фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках:
- якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами;
- якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;
- якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.
Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.
Згідно з п. 4 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.
При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера "У" (узгоджена вимога).
Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.
У даному випадку сума недоїмки ТОВ "Сумське машинобудівне НВО" станом на 31.08.2019 склала 1020077,396 грн. Наявність недоїмки не оспорюється позивачем, однак він не погоджується із сумою такої недоїмки, яка, на його думку, має бути зменшена на суму 50198,96 грн.
Так, сторонами не заперечується той факт, що за період з 01 по 10 вересня 2019р.  ТОВ "Сумське машинобудівне НВО" було сплачено до бюджету сума 50198,96 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
В позовній заяві про скасування вимоги від 10.09.2019 № Ю-478-50 в частині наявності заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 50198,96 грн. ТОВ "СМНВО" посилається на суми єдиного внеску, сплачені за період з 01 по 10.09.2019 року і неврахування такої суми  відповідачем під час формування вимоги.
Проте, таке посилання позивача суперечить нормам  Закону № 2464  та  Інструкції № 449, які містять чіткий порядок формування та надсилання вимоги на суму боргу на кінець календарного місяця, протягом десяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки з ЄСВ.
Так, з матеріалів справи слідує, що за обліковими даними інформаційної системи органу доходів і зборів Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС загальна сума заборгованості ТОВ "СМНВО" станом на 31.08.2019 року становила 1020077,39 грн., у тому числі: недоїмка - 1018180,35 грн., пеня - 1897,04 грн. На підставі цих даних відповідачем було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.09.2019 року № Ю-478-50 (а.с. 7)
Таким чином, як вбачається з самої вимоги та виходячи з норм діючого законодавства, борг при формуванні вимоги враховується станом на кінець місяця. При цьому, протягом 10 робочих днів сформована вимога надсилається платникові. Отже, сума в розмірі 50198,96 грн. увійшла до вимоги 10.09.2019 № Ю-478-50, оскільки існувала станом на 31.08.2019р., а тому це не є підставою для визнання її протиправною та скасуванні в цій частині. 
Отже, колегія суддів зазначає, що хоча вимога № Ю-478-50 відносно ТОВ "СМНВО" сформована 10.09.2019 року, вказана в ній сума заборгованості зі сплати єдиного внеску визначена станом на 31.08.2019 року, а отже сума коштів сплачена позивачем протягом з 01.09.2019 року по 10.09.2019 року обґрунтовано не була врахована податковим органом у суму зменшення зобов`язання, визначеного оскаржуваною вимогою.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
          Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 року по справі № 480/4552/19 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді 	   	О.В. Присяжнюк    Л.В. Любчич   	

Повний текст постанови складено  27.05.2020 року