УХВАЛА

06 квітня 2020 року 
Київ
справа №640/277/19
адміністративне провадження №К/9901/7729/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,  Шишова О.О., 
перевіривши касаційну скаргу Служби безпеки України
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2019 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року
у справі №640/277/19
за позовом ОСОБА_1 
до Служби безпеки України
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-  
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо непроведення своєчасного повного розрахунку з ним при звільненні та стягнення зі відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 липня 2018 року по 29 січня 2019 року в розмірі 169599,20 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2019 року, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року, позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо непроведення своєчасного повного розрахунку з ОСОБА_1 при звільненні та стягнуто із Служби безпеки України на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 липня 2018 року по 29 січня 2019 року. В решті позову відмовлено.
18 березня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Служби безпеки України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі №640/277/19.
Під час перевірки зазначених матеріалів встановлено, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне. 
З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328  цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі  пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині 4 статті 328 КАС України, є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими підставами, викладеними у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. Наслідком відсутності зазначення у касаційній скарзі підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України є залишення такої скарги без руху.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті, у ній не зазначено, передбачені статтею 328  цього Кодексу підстави, а аргументи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій. 
Крім цього, під час перевірки матеріалів касаційної скарги встановлено, що вона підписана співробітником Служби безпеки України Кривонос Оленою Миколаївною, яка діє на підставі довіреності №22/278 - Д від 10 вересня 2019 року.
Частинами першою, третьою  статті 55 КАС України  встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій  законом  надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Відповідно до підпункту 19 пункту 1  розділу VII "Перехідні положення" КАС України, у редакції  Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", положення цього  Кодексу  застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1  розділу XV "Перехідні положення" Конституції України.
30 вересня 2016 року набрав чинності  Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02 червня 2016 року №1401-VIII.
Підпунктом 11 пункту 16-1 "Перехідні положення"  Конституції України  передбачено, що з 01 січня 2017 року у Верховному Суді та судах касаційної інстанції представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті  131-1  та статті  131-2  цієї  Конституції  здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.
Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.
Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності  Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)"  здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.
Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень провадження у вказаній вище справі відкрито у 2019 році.
Разом з тим, скаржником до касаційної скарги не додані документи, які свідчать про наявність у ОСОБА_2  повноважень діяти від імені Служби безпеки України у порядку самопредставництва, в зв`язку з чим скаржнику з метою усунення недоліків касаційної скарги, необхідно, або долучити документи, які б в розумінні  ст. 55 КАС України, свідчили про наявність повноважень у ОСОБА_2 діяти від імені суб`єкта владних повноважень - Служби безпеки України, або надати касаційну скаргу з необхідною кількістю копій за підписом керівника суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
Згідно положень частини першої та другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись статтями 133, 169, 328, 330, 332 КАС України,-
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Служби безпеки України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі №640/277/19 - залишити без руху.
2.  Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали, в перебіг яких не враховується строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). 
3.   У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко 
 О.О. Шишов ,
Судді Верховного Суду