ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2525/19                                                 Головуючий у 1-й інстанції:  Соломко І.І. 
                                                                                                  Суддя-доповідач:  Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  26 травня 2020 року                                                                                м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                                        Василенка Я.М.,
суддів                                                   Кузьменка В.В., Шурка О.І., 
при секретарі                                      Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (правонаступник Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області), дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - громадська організація «Всеукраїнська Асоціація Арбітражних керуючих» про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішення, наказу, -
                                                В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області щодо складання висновків про наявність порушень під час виконання повноважень ліквідатора у справі № 16/1586/606 про банкрутство приватного підприємства багатогалузева фірма «Енергокомплект» та справі № 5019/2076/12 про банкрутство ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів», що викладені в акті, складеному за результатами планової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 24.06.2019 № 9;
- визнати протиправним та скасувати рішення дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 23.07.2019 в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 06.08.2019 № 2423/5 про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 15.03.2013 за № 531.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), викладене у протоколі № 84/07/19 від 23.07.2019, в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 06.08.2019 №2423/5 про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 15.03.2013 за № 531; в решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням Міністерство юстиції України звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 15.03.2013 Міністерством юстиції України позивачу видано свідоцтво № 531 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, без обмеження строку дії (а.с. 32 т. 1).
На підставі повідомлення від 26.04.2019 № 01.1-48/619/19-24/5 проведено планову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 на предмет відповідності арбітражного керуючого вимогам, визначеним у Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального України, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці під час здійснення повноважень розпорядника майна, керуючого санацією та ліквідатора у справах про банкрутство за період, що підлягає плановій перевірці (а.с. 34-45 т.1).
За результатами планової перевірки складено довідку від 12.06.2019 № 9 (далі-довідка).
У довідці зазначені порушення, які можливо та неможливо усунути позивачем. Зокрема порушення, які підлягають усуненню:
1. Арбітражним керуючим ОСОБА_1 не надано комісії з проведення планового заходу будь-яких доказів сплати страхового платежу або його частини на розрахунковий рахунок страховика які б передували набрання чинності договору добровільного страхування відповідальності перед третіми особами № 27013 від 26.03.2018 в період виконання обов`язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), що є порушенням пункту 1 частини 2 статті 98, частини 3 статті 98, частини 1, 2 статті 110 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
2. Арбітражним керуючим ОСОБА_1 , при виконанні повноважень ліквідатора ПП багатогалузевої фірми «Енергокомплект» не вживаються заходи, спрямовані па пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, що є порушенням абзацу 13 частини 2 етапі 42, пункту 1частини 2 статті 98, частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
3. Арбітражним керуючим ОСОБА_1 при виконанні повноважень ліквідатора ВАТ "Остерський завод "Радіодеталь" не вживаються заходи щодо списання техніки з обліку та не вживаються заходи, спрямовані на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, що свідчить про затягування ліквідаційної процедури та є порушенням абзацу 13 частини 2 статті 42, пункту 1 частини 2 статті 98, частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання ного банкрутом».
4. Згідно отриманої довідки Регіонального сервісного центру МВС в Рівненській обл., станом на 22.01.2019 року за ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів» зареєстровано 17 транспортних засобів. Дані транспорті засоби внесені до інвентаризаційного опису № 6.
Дані транспорті засоби не передавались і на території комбінату відсутні. Однак, ліквідатором ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів» ОСОБА_1, як того вимагає абз. 13 частини 2 статті 41 Закону не вживаються заходи щодо їх пошуку, виявлення та повернення майна банкрута (транспортних засобів), що знаходиться у третіх осіб, що є порушенням абзацу 13 частини 2 статті 41, пункту 1 частини 2 статті 98, частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
5. Арбітражним керуючим ОСОБА_1 при виконанні повноважень ліквідатора ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів» не вжито заходів щодо визначення подальшого порядку використання державного майна, яке не увійшло до статутного капіталу ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів» у процесі приватизації та перебуває на балансі банкрута, а саме, протирадіаційного укриття та авто вагової, які розташовані за адресою: м. Сарни, вул. Заводська 2 та житлового будинку по вул. Привокзальній 1 а, що є порушенням частини 13 статті 41, частини 1 статті 42, частини 5 етапі 42, пункту 1 частини 2 статті 98, частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Порушення, усунення яких є неможливим:
1. Під час перевірки комісією встановлено, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 відповідно до вимог пункту 1.3 підрозділу 1 розділу IV Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), номенклатури справ: на 2018 затверджена арбітражним керуючим 27.12.2017 та на 2019 затверджена арбітражним керуючим 27.12.2018, що є порушенням пункту 1.3 підрозділу 1 розділу IV Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 15.03.2013 № 447/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.03.2013 за №431 /22963.
2. Арбітражним керуючим ОСОБА_1 форми звітності № 2, 3, 4 по ПП БГФ «Енергокомплект» та форми звітності № 2. 3, 4 по ВАТ «Остерський завод «Радіодеталь» були подані з порушенням строків, а саме 11.08.2017, форми звітності 2, 3, 4 по ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів» були подані з порушенням строків, а саме 14.12.2017, що є порушенням пункту 3.1. Порядку, затвердженого Наказом №130/5 від 18.01.2013, абзацу 7 частини 2 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
3. Арбітражним керуючим ОСОБА_1 форми звітності № 1.1, 5, 5.1, 5.2 по ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів» були подані з порушенням строків, а саме 14.12.2017, що є порушенням пункту 3.1. Порядку, затвердженого Наказом №130/5 від 18.01.2013, абзацу 7 частини 2 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
На підставі п. 6.1 розділу VI Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Мінюсту від 27.06.2013 р. №1284/5, у встановлений у довідці строк арбітражний керуючий ОСОБА_1 надав управлінню пояснення на довідку та додаткові документи на 90 аркушах (а.с. 77-100 т.1).
На виконання вказаних вимог, позивачем надані письмові пояснення та відповідні документи.
Перевіряючи зазначені пояснення та надані позивачем документи, комісія дійшла висновку, що зазначені заявником обставини та надані ним документи не спростовують висновків перевірки, про що 12.06.2019 складено акт № 9.
Так, в акті перевірки від 12.06.2019 № 9 зроблено висновок, що комісією виявлено порушення вимог абзацу 13 частини 2 статті 41, пункту 1 частини 2 статті 98, частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що полягає у невжитті заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута (17 транспортних засобів), що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів конкурсних кредиторів боржника, а саме незадоволення їх вимог на загальну суму 14393280,47 грн. при строку ліквідаційної процедури, що триває понад 6 років, тобто понад строків, встановлених статтею 37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ( а.с. 46-52 т.1). Даний висновок слугував підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення.
23.07.2019 на засіданні Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих прийнято рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), оформлене протоколом № 84/07/19 (а.с. 120-122 т. 1).
На виконання вищевказаного рішення та на підставі подання від 23.07.2019 № 976, 06.08.2019 Міністерством юстиції України видано наказ № 2423/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 (а.с. 125 т.1).
Вважаючи дії та вказані рішення протиправними, позивач  звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за відсутності правових підстав, оскільки під час проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого контролюючим органом не надано оцінки усім документам, наданим позивачем, а в акті не зазначено конкретні підстави їх неврахування, у зв`язку із чим позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), викладене у протоколі № 84/07/19 від 23.07.2019 щодо застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 06.08.2019 №2423/5 про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 15.03.2013 за № 53, є обґрунтованими та підлягають скасуванню. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області щодо складання висновків про наявність порушень під час виконання повноважень ліквідатора у справі № 16/1586/606 про банкрутство приватного підприємства багатогалузева фірма «Енергокомплект» та у справі № 5019/2076/12 про банкрутство ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів», що викладені в акті, складеному за результатами планової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 24.06.2019 № 9, суд першої інстанції зазначив, що скасування рішення охоплює в собі й визнання протиправними дій при його прийнятті, а тому питання протиправності дій, у даному випадку, окремого окреслення судовим рішенням не потребує.
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що вирішуючи питання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності, комісія, перевіряючи матеріали перевірки щодо діяльності позивача, діяла у межах чинного законодавства та у спосіб, передбачений законом, а тому підстави для скасування її рішення та наказу Міністерства юстиції України відсутні. 
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Отже, оскільки Міністерство юстиції України у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), викладене у протоколі № 84/07/19 від 23.07.2019 щодо застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 06.08.2019 №2423/5 про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 15.03.2013 за № 531, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Вимоги до арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) його права та обов`язки, процедура підтвердження права на здійснення такої діяльності, отримання такого права, контроль за діяльністю арбітражних керуючих, види відповідальності та інші питання, пов`язані з діяльністю арбітражних керуючих визначені розділом VIIІ Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-ХІІ.
За визначенням наведеним у статті 105 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обов`язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).
Контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) здійснюється у відповідності до положень статті 106 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», згідно з  частиною другою якої позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів. У разі виявлення під час перевірки порушень норм законодавства в роботі арбітражного керуючого, державний орган з питань банкрутства може зупинити діяльність арбітражного керуючого та передати матеріали на розгляд дисциплінарній комісії для накладення на порушника дисциплінарних стягнень (частина четверта статті 106 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).
Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом (частина друга статті 107 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом») .
Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення (частина третя статті 107 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»), а рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення (частина четверта статті 107 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).
Види дисциплінарних стягнень, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) наведені у частині першій статті 109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).
Відповідно до частини другої статті 109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.
Відповідно до пункту 7.1 Порядку підставами для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є: встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей; вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки; грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства України, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.
Протягом п`яти робочих днів з дати отримання структурним підрозділом Мін`юсту від органу контролю пропозиції структурний підрозділ Мін`юсту готує та вносить подання на Дисциплінарну комісію про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - подання), копія якого надсилається арбітражному керуючому до відома. Подання повинно містити висновок структурного підрозділу Мін`юсту щодо відповідності висновків акта перевірки законодавству з питань банкрутства. До подання додається пропозиція органу контролю з усіма додатками (пункт 7.2. Положення).
Під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому (пункт 7.6. Положення). Позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є найсуворішим заходом дисциплінарного впливу (пункт 7.4. Порядку).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для застосування до арбітражного керуючого заходів дисциплінарного впливу є вчинення ним дисциплінарного проступку, що виразилось у невиконанні або неналежному виконанні своїх обов`язків. Для притягнення арбітражного керуючого до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований факт порушення, вина арбітражного керуючого повністю доведена, встановлені обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому. Відсутність наведених складових є підставою для визнання рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до дисциплінарної відповідальності невмотивованим та необґрунтованим.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 822/1873/16.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів звертає увагу, доказів того, яким чином встановлено під час визначення виду дисциплінарного стягнення ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого позивачем проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення, Головним територіальним управлінням юстиції в Чернігівській області, як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції, не надано, а тому відсутність наведених складових є підставою для визнання рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до дисциплінарної відповідальності невмотивованим та необґрунтованим.
Вирішуючи даний спір щодо законності рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), суд першої інстанції вірно зауважив, що необхідно з`ясувати чи мали місце обставини, на які посилається контролюючий орган, якими доказами вони підтверджені та наявність вини арбітражного керуючого у виявлених порушеннях. При цьому, у разі прийняття Дисциплінарною комісією такого рішення, комісія має зазначити обставини, порушення та мотиви, за яких контролюючий орган дійшов висновку про необхідність застосування найсуворішого виду дисциплінарного стягнення.
Перевіряючи обставини справи, колегія суддів звертає увагу, що строк ліквідаційної процедури по ПП БФ «Енергокомплект» продовжено до 02.09.2019 (ухвала Господарського суду Чернігівської області від 04.03.2019), строк ліквідаційної процедури ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів» продовжено до 27.08.2019 (ухвала Господарського суду Рівненської області від 13.03.2019), а позапланову перевірку проведено у червні 2019 року.
Отже, арбітражний керуючий ОСОБА_1 здійснював повноваження ліквідатора ПП багатогалузевої фірми «Енергокомплект» та ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів» на підставі рішень господарських судів та в межах строків ліквідаційних процедур, продовжених ухвалами господарських судів, що набрали законної сили, і які відповідно до частини четвертої статті 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та відповідно до статей 18, 326 ГПК України є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, в тому числі і для органу контролю за діяльністю арбітражних керуючих. Докази, що вказані ухвали суду оскаржені, в тому числі органами контролю, відсутні.
При цьому, як вірно було встановлено судом першої інстанції, наведені обставини під час проведення перевірки Головним територіальним управлінням юстиції в Чернігівській області не були враховані.
Отже, враховуючи вищевикладене та те, що строк ліквідаційних процедур по вказаним підприємствам продовжений, колегія суддів вважає, що визначення «грубе порушення» є необґрунтованим, що вірно було встановлено судом першої інстанції.
Щодо висновків, викладених в акті перевірки від 24.06.2019 № 9 про невжиття позивачем відповідних заходів щодо пошуку 17 транспортних засобів, колегія суддів зазначає, що в основу оскаржуваного рішення не покладені належні докази, які б надали можливість встановити, які саме транспортні засоби не були заявлені в розшук з метою їх повернення, а тому відповідно до абз. 2 частини другої статті 77 КАС України суб`єкт владних повноважень не може на них посилатися.
Отже, Головне територіальне управлінням юстиції в Чернігівській області не довело вчинення позивачем зазначених порушень, оскільки воно не вказує щодо яких саме транспортних засобів не було вжито заходів з пошуку, не називає їх реєстраційній номери, тощо.
Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
ОСОБА_1 , після отримання від Регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області довідки про наявність зареєстрованого за ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів» транспортних засобів в кількості 17 одиниць, їх було прийнято до його відання та внесено до інвентаризаційного опису № 6.
При цьому, у зв`язку з тим, що новими власниками був заборонений доступ на територію комбінату, де знаходяться належні банкруту транспортні засоби, ОСОБА_1 на адресу Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області 22.01.2019 та Головного управління НП в Рівненській області 29.01.2019 було направлено заяви про вчинення кримінального правопорушення, а на адресу ТОВ «Норвезько-українська група» було направлено попередження.
Також, за заявами ОСОБА_1 були відкриті кримінальні провадження:
- № 12019180200000058 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
- № 42019181200000158 за фактом шахрайського заволодіння колишнім ліквідатором ОСОБА_3 та посадовими особами ТОВ «Норвезько-українська група» майном ВАТ «СКХП» та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Досудове розслідування проводиться Сарненським відділом поліції ГУ НП в Рівненській області.
Таким чином, на момент проведення перевірки арбітражним керуючим ОСОБА_1 були вжиті всі можливі заходи щодо розшуку транспортних засобів ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів» та їх повернення від третіх осіб.
При цьому, констатуючи порушення арбітражним керуючим вимог законодавства, комісія в довідці не вказала, які конкретно заходи не були вжиті ліквідатором щодо пошуку транспортних засобів, їх виявлення та повернення.
Таким чином, доводи Міністерства юстиції України стосовно відсутності роботи ліквідатора та невжиття заходів щодо розшуку транспортних засобів боржника не відповідають дійсності.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за відсутності правових підстав, оскільки під час проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого контролюючим органом не надано оцінки усім документам, наданим позивачем, а в акті не зазначено конкретні підстави їх неврахування.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 822/1873/16.
Отже, враховуючи вищевикладене та те, що інші, встановлені відповідачем порушення з боку арбітражного керуючого також не знайшли підтвердження і належних та допустимих доказів, що підтверджують законність та обґрунтованість прийнятих ним рішень, суб`єктом владних повноважень не надано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування до арбітражного керуючого заходів дисциплінарного впливу, у зв`язку із чим позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), викладеного у протоколі № 84/07/19 від 23.07.2019 щодо застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 06.08.2019 №2423/5 про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 15.03.2013 за № 531, підлягають задоволенню.
При цьому, аргументи апеляційної скарги Міністерства юстиції України є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Також, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                                                  Василенко Я.М.
                           
Судді:                                                                                                              Кузьменко В.В.
          
                                                                                                                        Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 01.06.2020.