ПОСТАНОВА
Іменем України

22 червня 2020 року 

м. Київ
справа №826/12172/15
адміністративне провадження №К/9901/13010/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 (колегія у складі суддів Гром Л.М., Бєлової Л.В., Пилипенко О.Є.)
у справі №826/12172/15
за позовом Київської міської ради 
до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Привалової Євгенії Євгенівни, Головного територіального управління юстиції у місті Києві, 
треті особи: ОСОБА_1 , Державна архітектурно - будівельна інспекція України, 
про визнання дій протиправними, скасування рішення. 

I. РУХ СПРАВИ

1.          Київська міська рада звернулася до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.   Києві Привалової Євгенії Євгенівни (Відповідач 1), Головного управління юстиції у м. Києві (Відповідач 2), треті особи: ОСОБА_1 , Державна архітектурно-будівельна інспекція України, про визнання дій протиправними, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та зобов`язання вчинити дії.
2.          Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2016 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
3.          Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено.
4.          У касаційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.10.2014 ОСОБА_1 подано до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 8534030 для проведення державної реєстрації права власності, форма власності - приватна, на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. До зазначеної заяви було додано документи, відповідно до переліку наведеного в картці прийому заяви.
6.          06.11.2014 державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Приваловою Євгенією Євгенівною було прийнято рішення № 17007494 щодо проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 податковий номер НОМЕР_1 .
7.          Київська міська рада вважаючи, що рішенням від 06.11.2014 № 17007494 було порушено її права, звернулась з даним позовом до суду.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8.          Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 було подано вичерпний перелік документів встановлених чинним законодавством для проведення державної реєстрації права власності, а тому відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача 1 та скасування рішення про реєстрацію права власності на нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 109,4 кв.м. за ОСОБА_1 .
9.          Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Привалова Є.Є. на момент прийняття рішення про державну реєстрацію права власності 06.11.2014, встановивши в межах своїх повноважень, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, була зобов`язана прийняти рішення про відмову в державній реєстрації права власності на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1. загальною площею 109.4 кв.м., яка складається з групи приміщень №№ 2-1 - 2-6 літ. Е за гр. ОСОБА_1 

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

10.          Третя особа у касаційній скарзі наголошує на аргументах, покладених судом першої інстанції в основу власного судового рішення та викладених в п. 8 даного судового рішення. Окремо звертає увагу, що даний спір слід вирішувати в рамках цивільного судочинства.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
12.          Вирішуючи справу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що даний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
13.          Колегія суддів вважає зазначений висновок судів попередніх інстанцій помилковим, з огляду на наступне.
14.          У цій справі предметом спору є визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що пов`язано з порушенням права комунальної власності територіальної громади міста Києва іншою особою, за якою відповідачем зареєстровано право власності на спірне майно.
15.          Розглядаючи подібну справу, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 (справа №817/3393/15) зазначила наступне:

«Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.
Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 вересня 2018 року у справі №   823/2042/16,   якщо позивач не був заявником стосовно оскаржених ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог   законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято спірне рішення, здійснено оскаржуваний запис.
Натомість до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17).
Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки державний реєстратор, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалося реєстрації права іншої особи, а не позивача.
За змістом позовної заяви визнання протиправним і скасування рішення щодо державної реєстрації права на об`єкт нерухомості покликано необхідністю захисту права комунальної власності територіальної громади, яку представляє позивач, на земельну ділянку від його порушення третьою особою, за якою зареєстровано право власності щодо того ж самого майна.
Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його приватноправового характеру.
Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішень про державну реєстрацію права власності безпосередньо пов`язане із захистом позивачем цивільного права у спорі щодо нерухомого майна з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права на це майно. Такий спір має приватноправовий характер і має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.»

16.          Суд не бачить підстав для відступу від цих висновків у справі, що розглядається.
17.          За таких обставин, беручи до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду у даній категорії справ, колегія суддів дійшла висновку, що спір в цій справі не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
18.          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
19.          Відповідно до ч. 1 ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному поряду повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених ст. 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
20.          Відповідно до ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
21.          Зважаючи на вищенаведене, позивачу слід роз`яснити право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. У разі неподання такої заяви, справу буде повернено до Окружного адміністративного суду м. Києва. 
22.          Повідомити позивачу, що справу може бути розглянуто в порядку цивільного судочинства.
23.          Роз`яснити позивачу право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови на звернення до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
24.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 345, 354 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2.          Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 у справі №826/12172/15 скасувати.
3.          Провадження у справі №826/12172/15 за позовом Київської міської ради до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Привалової Євгенії Євгенівни, Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи: ОСОБА_1 , Державна архітектурно - будівельна інспекція України, про визнання дій протиправними, скасування рішення - закрити.
4.          Повідомити позивачу, що цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.
5.          Роз`яснити позивачу право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови на звернення до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб