ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/11092/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,      
                    розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скару Державної податкової служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 р. (суддя Неклеса О.М.) в адміністративній справі №160/11092/19 за позовом Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"    до Державної фіскальної служби України,    про скасування індивідуальної податкової консультації, -
В С Т А Н О В И В:
          Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України, викладену в листі «Про рентну плату за користування надрами» №2307/6/99-99-12-02-03-15/ІПК від 22.05.2019 р.; визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо ненадання індивідуальної податкової консультації з урахуванням висновків постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 р. по справі № 804/5808/15, постанови Дніпропетровського окружного суду від 26 липня 2017 року по справі №804/4033/17 та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2018 р. по справі №160/8064/18  протиправною; зобов`язати Державну фіскальну службу України надати АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на його звернення №52-06/2281 від 17.03.2015, зареєстровану в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та розміщену на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 р. по справі №804/5808/15, постанови Дніпропетровського окружного суду від 26 липня 2017 р. по справі №804/4033/17 та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2018 по справі №160/8064/18.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 17.03.2015  він звернувся до Державної фіскальної служби України із запитом про надання податкової консультації щодо механізму обчислення рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин. Надавались податкові консультації скасовувались в судовому порядку за позовом АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат». На виконання чергового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2018 р. по справі №160/8064/18 відповідачем було надано нову податкову консультацію №22307/6/99-99-12-02-03-15/ІПК від 22.05.2019, яка за своїм змістом є аналогічною до раніше скасованих.  
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження,  позов задоволено. 
Рішення суду оскаржено в апеляційному порядку відповідачем, який наполягає на правомірності спірної податкової консультації, вказуючи на помилкове трактування судом першої інстанції норм Податкового кодексу України при визначенні об`єкту оподаткування рентною платою. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржене рішення суду першої інстанції – без змін, як законне та обґрунтоване, зазначаючи про те, що відповідачем ігноруються висновки, викладені в рішеннях суду у справах №804/5808/15, №804/4033/17, №160/8064/18, відповідно до яких об`єктом оподаткування є мінеральна сировина – руда залізна, а кінцевий продукт виробництва гірничо-збагачувального підприємства (концентрат та агломерат залізорудний) не можливо віднести до мінеральної сировини та визначити як об`єкт оподаткування плати за користування надрами для видобування власних корисних копалин. 
У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, наполягаючи на правомірності спірної податкової консультації.
Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги. 
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами      статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом першої інстанції встановлено що ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до Державної фіскальної служби України із запитом №52-06/2281  від 17.03.2015 про надання індивідуальної податкової консультації щодо механізму обчислення рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин гірничо-збагачувальними підприємствами з 01.01.2015 відповідно до змін до Податкового кодексу України, внесених Законом України №71-VIII 28.12.2014.
Державною фіскальною службою України 09.04.2015 надана податкова консультація № 7577/6/99-99-15-04-01-15, яка була оскаржена ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» в судовому порядку. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2015 у справі № 804/5808/15, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.08.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду від 15.12.2015, індивідуальна податкова консультація від 09.04.2015 № 7577/65/99-99-15-04-01-15 скасована.
На виконання вищезазначених судових рішень, Державною фіскальною службою України 28.04.2017 надана податкова консультація № 9418/6/99-99-12-03-04-15, яка оскаржена ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» в судовому порядку. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2017 у справі № 804/4033/17, залишеню без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017, спірну податкову консульацію скасовано.
На виконання зазначених судових рішень надано нову індивідуальну податкову консультацію № 1938/6/99-99-12-03-04-15/ІПК від 27.04.2018, яка оскаржена ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» в судовому порядку. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2018 р. у справі №160/8064/18, позовні вимоги задоволено.
На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2018 р. по справі №160/8064/18 відповідачем надано нову податкову консультацію №22307/6/99-99-12-02-03-15/1  ПК  від 22.05.2019, яка є предметом оскарження.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов`язку доказування правомірності надання оскаржуваної індивідуальної податкової консультації викладеної в листі «Про рентну плату за користування надрами» №2307/6/99-99-12-02-03-15/ІПК від 22.05.2019 року та правомірності бездіяльності щодо ненадання індивідуальної податкової консультації з урахуванням висновків постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року по справі №804/5808/15, постанови Дніпропетровського окружного суду від 26 липня 2017 року по справі №804/4033/17 та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2018 року по справі №160/8064/18.
Верховний Суд у постанові від 12 березня 2019 р. у справі № 804/4526/18, здійснивши аналіз положень пункту 14.1 статті 14, пункту 252 статті 252 Податкового кодексу України дійшов висновку, що об`єктом оподаткування рентною платою  за користування надрами є обсяг товарної продукції - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у тому числі тієї, що пройшла стадію первинної переробки (збагачення). При цьому, до первинної переробки (збагачення) відноситься сировина, яка пройшла сукупність операцій збирання, дроблення або мелення, сушку, класифікацію (сортування), брикетування, збагачення фізико-хімічними методами (без якісної зміни мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури), а також може включати переробні технології, що є спеціальними видами робіт з добування корисних копалин (підземна газифікація та виплавляння, хімічне та бактеріальне вилуговування, дражна та гідравлічна розробка розсипних родовищ, гідравлічний транспорт гірничих порід покладів дна водойм).
Однак, Верховний Суд зазначив, що не належить до первинної переробки сировина, яка збагачена фізико-хімічним методом з якісною зміною мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури та продукція, що пройшла операції агломерації/грудкування руди з термічною обробкою, агломерацію та збагачення фізико-хімічними методами.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач здійснює не лише первинну переробку мінеральної сировини, а й проводить повний технологічний комплекс заходів щодо виготовлення якісно іншої продукції - глибоке збагачення, яке становить складний ланцюг виробничих процесів від видобутку і транспортування залізної руди до виробництва концентрату залізорудного агломераційного та окатків залізорудних. Кінцевий продукт виробництва - агломераційний концентрат залізної руди та окатки залізорудні не можливо віднести до мінеральної сировини, оскільки позивач здійснює не лише первинну переробку мінеральної сировини, а й проводить повний технологічний комплекс заходів щодо виготовлення якісно іншої продукції - глибоке збагачення.
Представник позивача при розгляді апеляційної скарги пояснив суду, що підприємство сплачує ренту плату за обсяг видобутої корисної копалини – залізної руди. Проте, після застосування технології збагачення залізної руди отримується кінцевий продукт виробництва – концентрат та агломерат залізорудний, який не є мінеральною сировиною і, відповідно, не є об`єктом оподаткування рентною платою.
Колегія суддів, у свою чергу, зазначає, що спірне питання неодноразово було предметом розгляду судом, висновки якого викладені у наведених вище справах і які, на думку колегії суддів, мають враховуватись контролюючим органом при наданні позивачу індивідуальної податкової консультації. 
Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
  Керуючись статтями  315,  316,  321,  322,  325 Кодексу адміністративного судочинства України, -
                                                  П О С Т А Н О В И В:
                    
Апеляційну скаргу Державної податкової служби України – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 р. в адміністративній справі №160/11092/19 – залишити без змін.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 11 червня 2020 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Повний текст постанови складено 15 червня 2020 р.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук