П  О  С  Т  А  Н  О  В  А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
28 травня 2020 року	                                                    м. Київ	
 
Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В. за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Терехова М.С., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року стосовно
 
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
                                                           В С Т А Н О В И В:
 
       Цією постановою провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
 
       Як встановлено в суді першої інстанції, Кребс 16 серпня 2019 року о 17 год. 15 хв. в м. Києві по вул. Тютюнника, 46, керуючи автомобілем «Мерседес Бенс», д.н.з. НОМЕР_1 , порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху, а саме: не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Нісан», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . В результаті дорожньо-транспортної події автомобілі отримали механічні пошкодження, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
 
       Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Терехов М.С. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року, ухвалити нову, якою ОСОБА_2 визнати винною в чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
       В обґрунтування апеляційних вимог адвокат Терехов М.С. зазначає, що хоча суд першої інстанції в мотивувальній частині свого рішення визнав ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених в постанові, разом з тим в резулятивній її частині цього не зазначив, що, в свою чергу, призвело до неправильного застосування законодавства про адміністративній правопорушення.
       Одночасно, в апеляційній скарзі поставлено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з урахуванням того, що про існування даного судового рішення стало відомо тільки 16 березня 2020 року, що, на переконання адвоката Терехова М.С., є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.
 
       Учасники судового провадження про час, день та місце апеляційного розгляду повідомленні належним чином, неявка яких не перешкоджає розгляду провадження.
 
Вислухавши пояснення адвоката Терехова М.С. на підтримання доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження  постанови Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року та апеляційної скарги на цю постанову, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання, слід дійти до наступних висновків.
 
            Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
 
Між тим, матеріали провадження не містять даних про направлення копії постанови місцевого суду від  11 грудня 2019 року за адресою проживання ОСОБА_1 , яка є безпосереднім учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16 серпня 2019 року за участі  її автомобіля та транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 .
 
            Оскільки адвокат Терехов М.С. з постановою місцевого суду щодо ОСОБА_2 ознайомився 16 березня 2020 року, а апеляційна скарга подана, в 10-ти денний строк на апеляційне оскарження, - 26 березня 2020 року шляхом поштового направлення, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті (а.с. 15), то можна погодитися з проханням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від  11 грудня 2019 року.
 
            Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в          ст. 294 КУпАП.
  
            Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
 
            Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов?язаний, зокрема, з?ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
 
            Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
            Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
 
            Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
 
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання            ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого        ст. 124 КУпАП, за порушення нею п. 13.1 Правил дорожнього руху - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.
 
Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції  послався на наявні у справі та досліджені докази, а саме: відомості, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 258372 від16 серпня 2019 року щодо  ОСОБА_2 , відповідно до якого встановлені обставини вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 1), схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2), письмовими поясненнями (а.с. 3, 4).
 
При цьому, суд закрив провадження у справі на підставі ч. 2  ст. 38 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, яке мало місце 16 серпня 2019 року і, на час розгляду справи у місцевому суді, строки, передбачені ст. 38 КУпАП, сплинули.
 
З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції.
 
Щодо апеляційної скарги про скасування постанови Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року, ухвалення нової, якою ОСОБА_2 визнати винною в чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то суд апеляційної інстанції звертає на наступне.
 
            Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов?язаний, зокрема, з?ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
 
Положеннями  ст. 284 КУпАП передбачено, що у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП; про закриття справи.
При цьому, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.
 
Пункт 7 ст. 247 КУпАП, за яким закрито провадження у справі  стосовно ОСОБА_2 регламентує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 38 КУпАП передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.
 
Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі  ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов:
- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;
- сплив встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).
 
При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.
 
Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.
 
Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
 
Таким чином, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою підставою, а відтак не звільняє суд обов`язку з`ясувати передбачені ст. 280 КУпАП обставини про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, та навести виклад установлених під час розгляду справи обставин у постанові.
 
Даних вимог закону під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - порушено не було, з огляду на те, що судом встановлена вина останньої у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за обставин, викладених у мотивувальній частині судового рішення, із прийняттям рішення про закриття провадження у справі на підставі ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП.
 
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а відтак апеляційна скарга  адвоката Терехова М.С. задоволенню не підлягає.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Терехова М.С. задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_2 .
 
       Постанову Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року, якою провадження по справі про притягнення  ОСОБА_2  до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисникаОСОБА_1 - адвоката Терехова М.С. - без задоволення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 

Суддя Київського апеляційного суду                                                                   С.В.Гладій