Ухвала
Іменем України 
 
26 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 591/542/19
провадження № 61-3801ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Штелик С. П., (суддя-доповідач), Калараша А. А.,                   Сімоненко В. М., розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство реалізації інженерних задач «ТРІЗ» ЛТД» на ухвалу Сумського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство реалізації інженерних задач «ТРІЗ» ЛТД» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 січня 2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до                       ТОВ «Товариство реалізації інженерних задач «ТРІЗ» ЛТД» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, призначено вказану справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні та викликано у судове засідання сторін і свідків у справі.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції в частині виклику свідків у судове засідання, ТОВ «Товариство реалізації інженерних задач «ТРІЗ» ЛТД» звернулось із апеляційною скаргою. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, вирішивши питання про виклик свідків, тим самим забезпечив докази у порядку частини другої статті 116 ЦПК України, а відтак ухвала суду першої інстанції з підстав, визначених пунктом 2 частини першої статті 353 ЦПК України може бути оскаржена окремо від рішення суду.
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року відмовлено у прийнятті та повернуто апеляційну скаргу ТОВ «Товариство реалізації інженерних задач «ТРІЗ» ЛТД» на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 30 січня 2020 року. 
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ухвала суду про закриття підготовчого провадження, призначення справи до судового розгляду та виклик у судове засідання сторін і свідків у справі відсутня у переліку ухвал, визначених частиною першою статті 353 ЦПК України, на які може бути подано скаргу окремо від рішення суду. 
 
У касаційній скарзі, поданій у лютому 2020 року до Верховного Суду,                    ТОВ «Товариство реалізації інженерних задач «ТРІЗ» ЛТД» просить скасувати ухвалу Сумського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.
Статтею 353 ЦПК України визначений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, та не передбачено можливість такого оскарження ухвали суду першої інстанції про закриття підготовчого провадження, призначення справи до судового розгляду та виклик у судове засідання сторін і свідків у справі.
Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції вирішив питання виклику свідків у порядку статті 91 ЦПК України, а не у порядку частини другої статті 116 ЦПК України, як помилково вважає заявник апеляційної скарги. 
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Повертаючи апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції про прийняття справи до розгляду, апеляційний суд правильно виходив із того, що скарга подана на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та на законність оскаржуваної ухвали не впливають.
Підстави вважати, що апеляційним судом допущено порушення норм процесуального права, відсутні.
Відповідно до частини другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права..
Згідно частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Із змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.
Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд 
У Х В А Л И В:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство реалізації інженерних задач «ТРІЗ» ЛТД» на ухвалу Сумського апеляційного суду                 від 11 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство реалізації інженерних задач «ТРІЗ» ЛТД» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                   С. П. Штелик
 
                                                                                                               А. А. Калараш  
 
                                                                                                                В. М. Сімоненко