ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 р.	Справа № 480/4094/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Григорова А.М. ,  Бартош Н.С. ,
за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко,  м. Суми, повний текст складено 25.11.19 року по справі № 480/4094/19
          за позовом      Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс"  
          до      Головного управління ДПС у Сумській області              
          про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
ВСТАНОВИВ:
Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс" звернувся до суду з позовом , в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 27.09.2019 № 0018745212. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2019р. в задоволенні позову відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю.
Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс" , не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає рішення незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права та таким, що підлягає скасуванню з  ухваленням нового судового рішення. Товариство не заперечувало порушення строків реєстрації податкових накладних, проте в позові та в судовому засіданні обґрунтовувало відсутність підстав для застосування штрафних санкцій через протиправність дій податкового органу щодо розірвання договору про визнання електронних документів. Вважає, що затримка реєстрації податкових накладних в ЄРПН виникла не з вини Товариства, що виключає можливості застосування відповідачем штрафних санкцій. Зазаначає, суд першої інстанції не прийняв до уваги рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 у справі №480/4038/18 в частині визнання протиправними дій Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2522001 та не надав цим обставинам належної оцінки. Крім того, в судовому засіданні представником Товариства неодноразово зазначалося, що Товариство намагалось зареєструвати спірні податкові накладні у строк, визначений Податковим кодексом України (далі - ПК України), однак, через розірвання договору, квитанції про відмову у реєстрації податкових накладних відразу не надходили, а надійшли лише після чергової спроби 05.11.2018. Вказані доводи Товариства судом першої  інстанції взагалі не прийняті до уваги та їм не надано оцінки. Товариство вже оскаржувало податкове повідомлення-рішення про сплату штрафу з податку на додану вартість у сумі 1 987 825,06 грн. за порушення строків реєстрації податкових накладних у справі №825/1700/18, предметом розгляду якої були аналогічні спірні правовідносини, що і у справі №480/4094/19. Так, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 у справі №825/1700/18 (рішення набрало законної сили) позов Товариства задоволено ,  визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 14.07.2017 №0007291204 про сплату штрафу у сумі 1 987 825,06 грн. В рішенні суд  зазначив, що обов`язковою умовою виконання вимог ПК України в частині реєстрації податкових накладних є наявність договору про визнання електронних документів, укладеного між платником податків та контролюючим органом, договір про визнання електронних документів від 01.06.2016 №010620161 був розірваний контролюючим органом в одноособовому порядку, дію якого було відновлено лише 10.01.2017 на підставі постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.07.2016 у справі №825/1144/16. Тобто, в період з 16.06.2016 по 10.01.2017 позивач був позбавлений можливості у визначений законом строк зареєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних, але одразу після поновлення дії вказаного договору позивачем були зареєстровані податкові накладні. З аналізу викладеного слідує, що застосування до платника податків наслідків несвоєчасної реєстрації податкових накладних, передбачених ст. 120-1 Податкового кодексу України, можливе лише за наявності його вини. Таким чином, суд дійшов висновку, що затримка реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних виникла не з вини Товариства, що виключає можливості застосування контролюючим органом штрафних санкцій. До аналогічних висновків прийшов і суд у справі №480/4324/18. Слід додати, що у справах №825/1700/18 та №480/4324/18 суди посилалися на практику Верховного Суду, висловлену в постановах від 20.03.2018 у справі №819/777/17, від 30.01.2018 у справі №815/2745/17. Апелянт вважає, що рішення в цілому складене без належного обґрунтування щодо наведених Товариством обставин та правових підстав позову, з якими суд не погоджується. Суд першої інстанції всупереч вимог ч.І ст.ст.210, 211 КАС України не повно з`ясував обставини справи на які посилалося Товариство як на підставу своїх позивних вимог, та належним чином не дослідив докази, якими вони обґрунтовуються та мають значення для розгляду справи і вирішення спору. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 , ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Головне управління ДПС у Сумській області подало до суду заперечення на апеляційну скаргу, вважає рішення суду першої інстанції  законним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а апеляційну скаргу позивача безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги  підтримав в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що відповідачем за наслідками камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних ТОВ "Шанс" 27.09.2019 винесено податкове повідомлення-рішення № 0018745212, яким до позивача застосовано штраф у сумі 116248,23 грн. з податку на додану вартість за порушення строків реєстрації у ЄРПН податкових накладних.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог , суд першої інстанції виходив з того , що висновки відповідача про порушення встановлених строків реєстрації податкових накладних у ЄРПН та вчинення тим самим позивачем порушення вимог ПК України  є обґрунтованим.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового Кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Згідно з пунктом 201.10. статті 201 Податкового Кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Нормами п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України визначено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Абзацом 15 пункту 201.10 статті 201 Податкового Кодексу України встановлено, що у разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового Кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.
У разі реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до початку проведення перевірки, предметом якої є дотримання вимог цього Кодексу щодо своєчасності реєстрації таких документів в Єдиному реєстрі податкових накладних, штрафні санкції, передбачені пунктом 120 1.2 цієї статті, не застосовуються.
Таким чином з аналізу зазначених вище норм, колегія суддів приходить до висновку, що складені платниками податку податкові накладні, підлягають реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних в установлені законодавством терміни, за порушення яких передбачена відповідальність у вигляді застосування штрафних санкцій. При цьому, зі змісту положень ст.201 та п.120-1.1 ст. 120-1 Податкового Кодексу України вбачається, що обов`язок щодо здійснення відповідної реєстрації покладається на платника податків як відносно податкових накладних, що надаються покупцю, так і податкових накладних, які не надаються покупцю.
Так, як вказано в позові , підставою звернення товариства з даним позовом слугувало наступне : «товариство  05.11.2018 через автоматизовану  систему "Єдине вікно подання електронної звітності" засобами телекомунікаційного зв`язку складено і направлено ДФС на реєстрацію наступні податкові накладні: №8 від 23.10.2019, №9 від 24.10,2018, №10 від 25.10.2018, №11 від 26.10.2018, №12 від 29.10.2018, №13 від 30.10.2018, №1 від 11.08.2018, №2 від 12.08.2018, №3 від 15.08.2018, №4 від 16.08.2018, №1 від 13.09.2018, №2 від 16.09.2018, №3 від 29.09.2018, №14 від 01.10.2018, №15 від 02.10.2018 , однак за результатами обробки документи не прийнято та зазначено підстави неприйняття, зокрема, вказано, що документ не може бути прийнято - відсутній укладений з платником "31337546" договір про визнання електронних документів, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу.  Так, 23.10.2018 відбулась зміна керівника і місцезнаходження Товариства, тому було направлено заяву про приєднання від 24.10.2018 №1 до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 № 2522001,  яку було підписано - Терещенко Є.В. Дана заява була прийнята Чернігівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернігівській  на виконання вимог п. 5 розділу III Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами від 06.06.2017 №557. Чернігівською ОДПІ було протиправно розірвано договір від 30.11.2017 №2522001 шляхом відхилення заяви від 24.10.2018 №1.  Так, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 по справі №480/4038/18 визнано протиправними дії Чернігівської ОДПІ щодо припинення (розірвання) договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №252201 (реєстраційний номер - 9231748434), укладеного з Товариством. Через протиправне розірвання договору про визнання електронної звітності, Товариство вчасно не мало можливості зареєструвати податкові накладні, тобто, протиправне розірвання договору призвело до фактичного блокування реєстрації податкових накладних Товариства. З 29.10.2018 Товариство було позбавлене можливості реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а спірні податкові накладні були зареєстровані за рішенням суду 21.05.2019. Так, відповідно до рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 по справі №480/4038/18 зобов`язано ДФС прийняти та зареєструвати вищезазначені податкові накладні і вважати їх прийнятими і зареєстрованими датою направлення - 05.11.2018. Отже, порушення термінів реєстрації податкових накладних відбулось у наслідок протиправних дій Чернігівської ОДПІ по відношенню до Товариства, що підтверджується вищезазначеним судовим рішенням.».
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Так, судом першої інстанції , в межах позовних вимог  , встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що  ТОВ "Шанс" звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області  , Державної фіскальної служби України  , в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, прийнятої судом, просила суд:
- визнати протиправними дії Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2522001 (реєстраційний номер - 9231748434), укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс";
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні, складені товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс": №8 від 23.10.2018, №9 від 24.10.2018, №10 від 25.10.2018, №11 від 26.10.2018, №12 від 29.10.2018, №13 від 30.10.2018 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 30.10.2018; №1 від 11.08.2018, №2 від 12.08.2018, №3 від 15.08.2018, №4 від 16.08.2018, №1 від 13.09.2018, №2 від 16.09.2018, №3 від 29.09.2018, №14 від 01.10.2018, №15 від 02.10.2018 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 05.11.2018.
За результатами даного позову судом прийнято рішенням   від 10.12.2018 по справі  № 480/4038/18 та задоволено позов та зобов`язано , крім іншого, ДФС України зареєструвати податкові накладні, складені ТОВ "Шанс": № 8  від 23.10.2018, № 9 від  24.10.2018, № 10 від  25.10.2018, № 11 від 26.10.2018, № 12 від 29.10.2018, № 13 від 30.10.2018, вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення 30.10.2018; № 1 від 11.08.2018,  № 2 від 12.08.2018, № 3 від 15.08.2018, № 4 від 16.08.2018, № 1 від 13.09.2018, № 2 від 16.09.2018, № 3 від 29.09.2018, № 14 від 01.10.2018, № 15 від 02.10.2018 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 05.11.2018. 
Рішення суду набрало законної сили 21.03.2019.
Відповідно до вимог ч 4 ст. 78 КАС України  обставини, встановлені рішенням суду щодо позивача доказуванню не підлягають. 
Тобто, вищевказаним рішенням суду, яке слугувало підставою звернення з даним позовом, встановлено, що податкові накладні за жовтень 2018 року №№ 8-13 подані позивачем для реєстрації 30.10.2018, податкові накладні № 1-4 за серпень 2018, №№ 1-3 за вересень 2018 року та №№ 14-15 за жовтень 2018 року подані позивачем на реєстрацію у ЄРПН саме 05.11.2018 і саме з цієї дати - 05.11.2018р. зобов`язано  ДФС України зареєструвати такі накладні. 
З копії розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних вбачається, що відповідачем розрахунок проведено щодо зазначених вище податкових накладних за серпень, вересень 2018 та податкові накладні №.№. 14, 15 за жовтень 2018 року.
Термін прострочення визначено з дати граничного терміну реєстрації в ЄРПН до дати подання податкових накладних на реєстрацію 05.11.2018 (а.с. 17). 
Тобто , виходячи з дат виписки позивачем зазначених податкових накладних та встановлених ст. 201 п. 201.10 Податкового Кодексу України граничних строків реєстрації податкових накладних, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності  висновків відповідача про порушення підприємством позивача встановлених строків реєстрації податкових накладних у ЄРПН , що є порушенням вимог ст. 120-1 Податкового Кодексу України.
Статтею 308 КАС України визначені межі перегляду судом апеляційної інстанції.
Так, частиною 2 цієї статті встановлено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
В той же час положеннями частини 5 статті 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апелянта з посиланням на інші підстави та судові рішення в інших справах , які він вважає є
підставою вважати , що затримка реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних виникла не з вини Товариства, що виключає можливості застосування контролюючим органом штрафних санкцій, до увагу судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки такі посилання не були доводами та підставою звернення до суду з даним позовом.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи, зміст апеляційної скарги містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, відповідно і підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
В постановах Верховного Суду, на які посилається скаржник, відсутність вини позивачів, як платників податків, у несвоєчасній реєстрації податкових накладних, встановлена на підставі рішень суду про визнання протиправною бездіяльності Державної фіскальної служби України, яка полягала у незарахуванні сум субвенцій чи інших сум на рахунок в системі електронного адміністрування (постанова від 20.03.2018 справа №819/777/17).
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року по справі № 480/4094/19  залишити без змін.
 . 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	А.М. Григоров    Н.С. Бартош   	
Повний текст постанови складено  10.03.2020 року