Ухвала
Іменем України 
 
23 березня 2020 року
м. Київ
 
справа №  206/3631/16-к
провадження № 51-7130ск18
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого            ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 6 листопада 2017 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2020 року щодо нього,
 
встановив:
 
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень у касаційному порядку.
 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.
 
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, зазначається найменування суду касаційної інстанції.
 
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року                       № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким відповідно внесено зміни до КПК і визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд. 
 
Однак, засуджений неправильно зазначив у скарзі найменування суду касаційної інстанції, до якого він подає касаційну скаргу.
 
Крім цього, касаційна скарга містить протиріччя, так у резолютивній частині засуджений зазначає про необхідність скасування вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 6 листопада 2017 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2020, а призначити новий розгляд просить у суді апеляційної інстанції.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участь у  касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
 
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
 
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
 
постановив:
 
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 6 листопада 2017 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2020 року щодо нього залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
 
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                             ОСОБА_2                         ОСОБА_3