Ухвала
іменем України 
27 квітня 2020 року
м. Київ
провадження № 51-703ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                              ОСОБА_1 ,
суддів                                          ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника  ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року щодо нього у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018270200000217,
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перевірку вказаного судового рішення в касаційному порядку.
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30 березня 2020 року вказану касаційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України та надано десятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції зазначено про необхідність належного обґрунтування істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуло б за собою безумовне скасування судового рішення. Зокрема, вказано, що, обґрунтовуючи незаконність судових рішень, захисник посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не погоджується з оцінкою доказів, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. Крім того, зазначено про необхідність приведення прохальної частини скарги у відповідність до вимог КПК України, оскільки вимоги захисника не узгоджуються зі змістом ст. 436 КПК України. Так, він за наслідками розгляду касаційної скарги просив скасувати ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Також було вказано на необхідність належного обґрунтування прохання щодо закриття кримінального провадження.   
На виконання ухвали касаційного суду захисник ОСОБА_4 подав нову касаційну скаргу, перевіривши яку, суд установив, що зазначених в ухвалі Верховного Суду від 30 березня 2020 року недоліків не усунуто. 
Так, зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник ОСОБА_4 зазначає про незаконність постановленого стосовно засудженого ОСОБА_5 рішення суду апеляційної інстанції, просить його скасувати та закрити кримінальне провадження, проте не наводить відповідного обґрунтування на підтвердження своїх доводів, що стало б підставою для закриття цього кримінального провадження згідно з вимогами ст. 284 КПК України.
Також у повторно поданій касаційній скарзі захисник заперечує відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, вказує на неповноту судового розгляду, недостовірність доказів, що згідно з вимогами статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, копію ухвали Верховного Суду від 30 березня 2020 рокузахисник  ОСОБА_4 отримав 7 квітня 2020 року, тоді як касаційну скаргу на виконання цієї ухвали ним подано 18 квітня 2020 року, тобто поза межами десятиденного строку, встановленого судом.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України  касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Частина 4 ст. 429 КПК Українипередбачає, що залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Ураховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року повернути особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді
 
ОСОБА_6                                             ОСОБА_2                             ОСОБА_3