Ухвала 
 
04 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 693/426/17
провадження № 61-6283ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
 
розглянув касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод» Носань Н. С. на ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 28 січня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2020 року у справі за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод» Носань Н. С. про зміну способу виконання рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛВС 2012», Товариство з обмеженою відповідальністю «Промтехтраст-КР», приватний нотаріус Жашківського нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2019 року ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод» Носань Н. С. звернувся до суду із заявою про зміну способу виконання рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛВС 2012», Товариство з обмеженою відповідальністю «Промтехтраст-КР», приватний нотаріус Жашківського нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння.
 
Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 28 січня 2020 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2020 року, у задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод» Носань Н. С. про зміну способу виконання рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2018 року відмовлено.
 
10 квітня 2020 року ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод» Носань Н. С. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 28 січня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення заяви.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Згідно із частиною сьомою статті 435 ЦПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.
 
Системний аналіз частини сьомої статті 435 ЦПК України дозволяє дійти висновку про те, що в касаційному порядку може бути оскаржена ухвала суду 
першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду після її апеляційного перегляду.
 
Такий правовий висновок узгоджується із правовими вимогами, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 18/1544-10 (провадження № 12-127гс18).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає необхідність відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 10 червня 2019 року у справі № 350/426/16-ц (провадження                         № 61-29076св18), від 11 грудня 2018 року у справі № 757/14092/15-ц (провадження № 61-9640св18), від 05 вересня 2018 року у справі                     № 2-749/11/2229 (провадження № 61-20265св18), на які посилаються суди першої та апеляційної інстанцій (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод» Носань Н. С.подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини першої та пунктом 2 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод» Носань Н. С. про зміну способу виконання рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛВС 2012», Товариство з обмеженою відповідальністю «Промтехтраст-КР», приватний нотаріус Жашківського нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод» Носань Н. С. на ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 28 січня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2020 року.
 
Витребувати із Жашківського районного суду Черкаської області цивільну справу № 693/426/17.
 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 04 червня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                       Ю. В. Черняк

 Б. І. Гулько 

 Д. Д. Луспеник