Справа № 308/11466/19

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и
    
19.02.2020                 м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., перевіривши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Краснов Р. В. в інтересах ОСОБА_1 ,

                                                в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 січня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, 
визнаний винним і на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 481 МК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
           Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн..

Згідно постанови, 01 жовтня 2019 року приблизно о 22 год. 54 хв. у зону митного контролю ділянки «в`їзд в Україну» митного посту „Ужгород” Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки “RENAULT” модель “VELSATIS”, реєстраційний номерний знак Словаччини “SO739BB”, номер кузова VIN: НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував із Словаччини до України в особистих справах. Для проходження митного контролю гр. України ОСОБА_1 надав документи: паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 23.06.2018, реєстраційний документ на транспортний засіб. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, внаслідок чого встановлено, що вантажний автомобіль, номер кузова : НОМЕР_3 , державний реєстраційний номерний знак Cловаччини НОМЕР_4 , завезений на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 20 днів» 18.05.2017 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС гр. України ОСОБА_1 .. Станом на 01.10.2019 вказаний транспортний засіб вивезеним за межі митної території України не значиться. В своєму поясненні гр. України ОСОБА_1 зазначив, що вантажний автомобіль номер кузова : НОМЕР_3 , державний реєстраційний номерний знак Cловаччини НОМЕР_4 , був увезений на митну територію України 18.05.2017 року через митний пост "Ужгород" Закарпатської митниці в режимі «тимчасове ввезення до 20 днів» та причину і факт невивезення транспортного засобу за межі митної території України у встановлені митницею строки йому невідомі. Згідно з поясненням громадянина України ОСОБА_1 , в митницю із заявою щодо продовження терміну перебування транспортного засобу на митній території України звернення не було, на довготривалому лікуванні в період з 18.05.2017 по 01.10.2019 не перебував, документи щодо ремонту транспортного засобу відсутні. 22.08.2019 набрали чинності зміни до статті 481 МК України, згідно із Законами України від 08.11.2018 №2612-VIII «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» та від 16.05.2019 №2725-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про електронні довірчі послуги». Станом на 01.10.2019 термін перебування на митній території України транспортного засобу комерційного призначення – вантажного автомобіля номер кузова: НОМЕР_3 , державний реєстраційний номерний знак Cловаччини НОМЕР_4 , перевищено більше ніж на тридцять діб. Таким чином, гр. України ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу комерційного призначення – вантажного автомобіля вантажного автомобіля номер кузова: НОМЕР_3 , державний реєстраційний номерний знак Cловаччини НОМЕР_4 , більше ніж на тридцять діб.

В апеляційній скарзі адвокат Краснов Р. В., посилаючись на незаконність постанови, порушує питання про її скасування та закриття провадження в справі.

Перевіривши матеріали справи про порушення митних правил та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню адвокату Краснову Р. В. з таких підстав. 
Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин, і лише на підставі клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
 Вищевказана норма - ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що під час розгляду справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 приймав участь представник останнього – адвокат Краснов Р. В., який подав апеляційну скаргу.
Вищевказане свідчить про те, що останнім днем строку на апеляційне оскарження постанови від 14.01.2020 є 24.01.2020.
Як убачається зі змісту поданої адвокатом Красновим Р. В. апеляційної скарги, датою її виготовлення є 14.02.2020, а подання до суду першої інстанції - 17.02.2020, що у свою чергу свідчить про пропущення адвокатом Красновим Р. В. передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 14.01.2020.
Крім того, зі змісту апеляційної скарги та доданих до неї документів не вбачається, що адвокат Краснов Р. В. порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення, вважаючи такий не пропущеним, що у свою чергу, з урахуванням вищенаведених норм та обставин, не відповідає дійсності, так як зміст ч. 2 ст. 294 КУпАП свідчить про те, що відлік строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення починається саме з моменту винесення судом рішення, а не з моменту отримання особою його копії.
Зазначаючи в апеляційній скарзі про отримання копії оскаржуваної постанови лише 12.02.2020, адвокат Краснов Р. В. не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження і не посилається на вказану обставину як на поважність причин пропуску цього строку. 
Вищенаведені норми та обставини, у своїй сукупності, свідчать про необхідність повернення апеляційної скарги адвокату Краснову Р.В. як особі, що її подала, оскільки останній пропустив строк на апеляційне оскарження і не клопоче про його поновлення.
При прийнятті рішення про повернення апеляційної скарги враховується те, що саме неухильне дотримання вимог КУпАП є гарантією права на справедливий судовий розгляд, гарантією права на доступ до суду; що суд, за відсутності клопотань не вправі поновлювати пропущений апелянтами строк на апеляційне оскарження, витребовувати будь-які докази, тощо; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення, у тому числі й без заявлення клопотання про поновлення такого строку, порушує принцип юридичної визначеності, який не дозволяє ставити під сумнів остаточні судові рішення без переконливих підстав у суспільних інтересах; що зазначені в апеляційній скарзі доводи про те, що строк на апеляційне оскарження постанови від 14.01.2020 не пропущено з підстав отримання її копії 12.02.2020, не ґрунтуються на вимогах закону, зокрема, ч. 2 ст. 294 КУпАП.
Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті. 

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                               
                                                       П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, подану на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 КУпАП, – повернути адвокату Краснову Р. В. як особі, що її подала, разом із усіма доданими до неї матеріалами, а також надіслати йому копію даної постанови.
       Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан