Справа № 301/627/19

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
        28 січня 2020 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі: 

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.
суддів:Фазикош Г.В., Куштана Б.П.,
за участі секретаря: Волощук В.І,
за участі сторін ОСОБА_1 , ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду від 25 вересня 2019 року, головуючий суддя Маркович І.І., у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, 

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 29 квітня 2017 року у виконкомі Малораковецької сільської ради, Іршавського району, Закарпатської області за актовим записом № 3 . Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Сімейне життя не склалося; сторони мають різні характери та погляди на життя ,що призвело до втрати почуття любові та поваги, добровільної домовленості про сплату аліментів між сторонами не досягнуто, в зв`язку з чим позивачка просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягувати кошти на її утримання в розмірі 1000 гривень на її утримання до досягнення ОСОБА_2 трьох років.

Рішенням Іршавського районного суду від 25 вересня 2019 року позов задоволено частково.
Шлюб зареєстрований 29 квітня 2017 року у виконкомі Малораковецької сільської ради, Іршавського району, Закарпатської області за актовим записом № 3 між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 розірвано.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 в розмірі 1800 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 19.03.2019 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 грошове утримання в розмірі 800 гривень щомісяця до досягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.
Стягнуто з ОСОБА_1  на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_2 в розмірі 1800,00 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 19.03.2019 року до досягнення дитиною повноліття, та на користь ОСОБА_1 грошове утримання в розмірі 800 гривень щомісяця до досягнення ОСОБА_2 трьох років.
Просив ухвалити нове рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 в розмірі ј частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 19.03.2019 року до досягнення дитиною повноліття. В частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 грошового утримання до досягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років - відмовити.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не взяв до уваги докази щодо його середньої місячної заробітної плати, яка складає приблизно 3444,00 грн. Відповідно виплата аліментів розміром у 2600,00 грн. складатиме 75% усіх його доходів. 
Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.
Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині стягнення аліментів, то колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині в межах доводів апеляційної скарги.

          Яквбачається з матеріалів справи, - 29 квітня 2017 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого у них народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати  дитину до досягнення нею повноліття. 

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України (відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» в редакції від 17.05.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 

Отже, одержувач аліментів скористався своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. 

Суд першої інстанції, при визначенні розміру аліментів, врахував вищенаведені обставини, визначив достатню і розумну суму аліментів, враховуючи вік дитини, стан здоров`я та обставини, передбачені ст. 182 СК України.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України   № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум для: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Даючи оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія приходить до висновку про недоцільність зменшення розміру аліментів, оскільки вищевказана сума (1800 грн.) є розумною і достатньою для забезпечення матеріальних потреб малолітньої дитини. 

Згідно довідок виконавчого комітету Малораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області №822,822а від 05.12.2019, що позивачка ОСОБА_1 ,1996 р.н. є круглою сиротою, і проживає в будинку АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на її утриманні.
Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Частинами 2, 4 та 6 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. 
У ході судового розгляду не було встановлено, що відповідач такої змоги не має. 
Відтак, належить констатувати, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, а тому суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що з відповідача мають бути стягнуті аліменти на дружину до досягнення дитиною трьох років. Визначений розмір аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку відповідає обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.
За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.
Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Іршавського районного суду від 25 вересня 2019 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повний текст постанови суду складено 29 січня 2020 року.

Головуючий 

Судді