ПОСТАНОВА
Іменем України
Київ

28 січня 2020 року 
справа №520/3516/19
адміністративне провадження №К/9901/36093/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Ханової Р. Ф. (суддя-доповідач),
суддів: Пасічник С. С., Юрченко В. П.

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області
на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019 у складі суддів Макаренко Я. М., Старосуда М. І., Мінаєвої О. М.,
у справі № 520/3516/19
за позовом Головного управління ДФС у Харківській області 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зміївський машинобудівний завод»
про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, -   

У С Т А Н О В И В : 

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1.          08.04.2019 Головне управління ДФС у Харківській області (далі - податковий орган, позивач у справі) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зміївський машинобудівний завод" (далі - Товариство, платник податків, відповідач у справі) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило суд надати дозвіл на погашення суми податкового боргу в розмірі 740 279,69 гривень перед бюджетом України за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю Зміївський машинобудівний завод (код 25189895), податкова адреса платника: вулиця Залізнична, буд. 115, м. Зміїв, Зміївський район, Харківська область, 63400, що перебуває у податковій заставі.

2.          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач має податковий борг в розмірі в розмірі 740279,69 грн, який станом на час розгляду справи є узгодженим та відповідачем не сплачено в самостійному порядку.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. 14.08.2019 Харківський окружний адміністративний суд (суддя Горшкова О.О.) прийняв рішення, яким адміністративний позов податкового органу задовольнив, надав дозвіл на погашення суми податкового боргу в розмірі 740 279 грн 69 коп. перед бюджетом України за рахунок майна Товариства, що перебуває у податковій заставі.

4. 13.11.2019 Другий апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу Товариства задовольнив, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 скасував, прийняв нову постанову, якою в задоволенні позову відмовив.

5. Суд першої інстанції ухвалюючи рішення у справі дійшов висновку, що Податковий кодекс України не звільняє платника податків від необхідності виконання ним своїх податкових зобов`язань у строки та у спосіб, імперативно визначений чинним законодавством, навіть у разі відсутності коштів на погашення податкових зобов`язань. Вчинення платником податків дій з метою погашення своїх зобов`язань свідчить лише про намір погасити податковий борг, однак не має своїм наслідком безпосереднє надходження грошових коштів на погашення такої заборгованості та не звільняє платника податків від обов`язку дотримання податкової дисципліни.

6. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, зазначає про те, що при зверненні до суду з вимогою про надання дозволу на погашення заборгованості за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, податковий орган повинен обґрунтувати в першу чергу недостатність у такого платника грошових коштів - готівкових чи на рахунках у банку, достатніх для повного погашення його боргу перед бюджетом, а також зазначити, які заходи вжив податковий орган для того, щоб погасити борг платника за рахунок належних йому коштів та чим це підтверджується. Цей суд врахував, що Товариство фактично здійснює поступове погашення суми податкового боргу, здійснює подальшу господарську діяльність, використовуючи майно, що знаходиться у податковій заставі, а за його рахунками фактично здійснювався обіг грошових коштів, що не спростовано податковим органом. Колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для надання контролюючому органу дозволу на погашення суми податкового боргу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 28.12.2019 податковий орган подав касаційну скаргу до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, в якій просить скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019 у справі № 520/3516/19 та залишити в силі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2019.

8. Одночасно з касаційною скаргою позивач заявив клопотання про заміну сторони її правонаступником згідно зі статтею 52 КАС України, а саме Головне управління ДФС у Харківській області замінити на Головне управління ДПС у Харківській області у зв`язку з реорганізацією податкового органу на підставі постанови КМУ від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби».
Суд визнає заявлене клопотання обґрунтованим та здійснює заміну відповідача у справі Головне управління ДФС у Харківській області на Головне управління ДПС у Харківській області.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство зареєстровано в якості суб`єкта господарювання - юридичної особи, перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з ідентифікаційним кодом 25189895.

Станом на момент розгляду справи платник податків має загальну суму податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 740 279,69 грн, який є узгодженими податковими зобов`язаннями, визначеними платником самостійно в податкових деклараціях з плати на землю № 9024378380 від 20.02.2017 на суму 668341,18 грн, №9017302769 від 12.02.2018 на суму 35026,59 грн, № 9021288788 від 14.02.2019 на суму 2918,88 грн по строку сплати 02.03.2019, та податковими зобов`язаннями, визначеними контролюючим органом в податковому повідомленні-рішенні №0076271210 від 15.05.2018 на суму 33993,04 грн.

Вказане податкове повідомлення - рішення відповідачем не оскаржувалось, що не заперечувалось відповідачем.

З метою доведення до платника інформації щодо наявності податкового боргу, податковим органом сформована та вручена особисто директору підприємства податкова вимога від 04.02.2014 №6-25.

З моменту вручення податкової вимоги контролюючий орган здійснював за платника заходи по примусовому погашенню сум боргу шляхом подання до Харківського окружного адміністративного суду позовних заяв про стягнення коштів з розрахункових рахунків підприємства (рішення Харківського окружного адміністративного суду по справах: № 820/6422/14 від 09.04.2014 з сумою позовних вимог 202357,31 грн; № 820/13437/14 від 28.08.2014 з сумою позовних вимог 89231,35 грн; № 820/6962/14 від 02.10.2014 з сумою позовних вимог 54908,16 грн; №820/16464/14 від 13.10.2014 з сумою позовних вимог 157850,32 грн; № 820/1870/14 від 30.01.2015 з сумою позовних вимог 85425,16 грн; № 820/4969/15 від 02.06.2015 з сумою позовних вимог 61579,31 грн; № 820/3530/15 від 20.08.2015 з сумою позовних вимог 59303,97 грн; № 820/8508/15 від 02.10.2015 з сумою позовних вимог 118607,94 грн; № 820/6139/16 від 16.03.2017 з сумою позовних вимог 224658,66 грн; № 820/2611/17 від 03.08.2017 з сумою позовних вимог 180163,08 грн).

Протягом 2014-2019 років з метою виконання рішення судів по вищевказаним судовим справам на розрахункові рахунки до установ банку направлялись інкасові доручення, однак, у зв`язку з відсутністю грошових коштів інкасові доручення повертались без виконання.

Згідно з випискою з інтегрованої картки платника податків станом на момент розгляду справи несплачена сума податкового боргу Товариства складає 740279,69 грн.

Актами опису майна від 18.02.2014 №1/25/25189895, від 20.03.2014 №3/25, від 31.03.2014 №4/25, від 12.09.2014 №88/25, від 19.11.2014 №93/25, від 25.03.2015 №21/25, від 30.07.2015 №75/23-10, від 29.10.2015 №83/23-10, від 30.05.2018 №84/10/20-40-17, від 30.01.2019 №3/10/20-40-53-07-17 здійснений опис майна Товариства, описане майно передано у податкову заставу, про що внесені відповідні записи до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

10. В доводах касаційної скарги податковий орган наголошує на тому, що наявність податкового боргу є повністю доведеною та підтвердженою належними та допустимими доказами, зазначає, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи копіям інкасових доручень. Позивач припускає, що на рахунках платника податків дійсно можуть бути кошти, однак розмір яких недостатній для повного погашення боргу. Також скаржник вказує на наявність арешту коштів платника податків, який фактично унеможливлює стягнення податкового боргу з банківських рахунків платника. Вважає, що відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, також повністю доведена контролюючим органом.

11. Товариство відзив на касаційну скаргу позивача не надало, що не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій.

12. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

13. Податковий  кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин).

13.1. Підпункт 14.1.39 пункту 14.1. статті 14

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

13.2. Підпункти 14.1.155, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14.

У цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом;

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання;

13.3. Підпункти 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16.

Платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

13.4. Абзац перший пункту 59.1 статті 59.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в  порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

13.5. Пункт 88.1 статті 88.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

13.6. Пункти 89.1, 89.3 статті 89.

Право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

13.7. Пункт 95.1 статті 95

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

13.8. Пункт 95.2 статті 95

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

13.9. Пункт 95.3 статті 95

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. Процедура стягнення з платника податків податкового боргу за рахунок грошових коштів у судовому порядку передує виникненню права податкового органу на звернення до суду щодо надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

15. Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність (недостатність) коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

16. Суд апеляційної інстанції встановив, що Товариство фактично здійснює поступове погашення суми податкового боргу, здійснює подальшу господарську діяльність, використовуючи майно, що знаходиться у податковій заставі, а за його рахунками фактично здійснювався обіг грошових коштів, що не спростовано податковим органом. Зокрема, станом на час розгляду справи в суді першої інстанції борг у сумі 740279,69 грн частково відповідачем погашений, що підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи (а. с.165, 182, 196, 197). На банківських рахунках відповідача наявні грошові кошти, за рахунок яких може здійснюватися погашення суми податкового боргу, що підтверджується наданими відповідачем оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 311 за 2017-2019 роки, що виключає можливість вжиття податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна.
Посилання скаржника в касаційній скарзі на те, що на рахунку Товариства залишилось 311 грн є неприйнятним та спростовується матеріалами справи, Суд апеляційної інстанції в постанові помилково вказав після слів «відомостями по рахунку 311» грошовий вираз «грн».

17. Особливості погашення податкового боргу за рахунок продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі встановлені статтею 95 Податкового кодексу України, передбачають надання контролюючим органом доказів здійснення заходів щодо погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, або відсутності таких коштів станом, зокрема на день звернення до суду із зазначеним позовом. 

18. Суд апеляційної інстанції спростував доводи контролюючого органу, які зводяться виключно до того, що низка інкасових вимог було повернуто банком у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках відповідача, датованих 23.01.2019, 03.10.2018, 29.05.2018, 19.11.2018, 29.05.2018, в той час як до суду позивач звернувся у квітні 2019 року.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

19. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

20. Судом апеляційної інстанції у повній мірі встановлено фактичні обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

21. Висновок суду апеляційної інстанції, про те що позивачем не доведено факту відсутності у Товариства коштів на рахунках станом на час звернення до суду з позовною вимогою про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, є обґрунтованим.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

22. Переглянувши постанову суду апеляційної інстанції в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи, правильність застосування ним норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Суд, враховуючи норми Податкового кодексу України, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанцій не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу позивача слід залишити без задоволення.

22. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

23. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019 у справі №520/3516/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                          Р. Ф. Ханова

                                                                                          С. С. Пасічник

                                                                                          В. П. Юрченко