ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 січня 2020 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 листопада 2019 року, - 

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою  ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не працює, проживає:  АДРЕСА_1  та зареєстрована в   АДРЕСА_2 , не одружена та має вищу освіту - визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України і за його вчинення накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Вирішено стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн. в дохід держави.
Згідно постанови районного суду,  ОСОБА_1 , 21 жовтня 2019 року о 17 год. 30 хв. керувала автомобілем «БМВ 520Д» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Небесної Сотні, 109 в м. Чернівці з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовилася в присутності двох свідків, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.
На вказану постанову суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій з постановою суду першої інстанції не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою та прийнятою з порушенням норм матеріального права. 
Зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції, формально підійшов до розгляду справи, а саме: не досліджував докази, які б спростували або б підтвердили факт наявності адміністративного правопорушення;         не досліджував відео з боді-камер поліцейських; не викликав свідків, які зазначені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а лише 

ЄУНСП 725/6362/19             Головуючий у І інстанції: Скуляк І.А.
Провадження №33/822/3/20               Суддя-доповідач: Станковська Г.А.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП        

формально оцінив їхні письмові пояснення; не дослідив чи дійсно вона є винуватою особою у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки суд виніс постанову 27.11.2019 р., тобто в першому ж судовому засіданні, на коли було призначено розгляд справи, без її участі.
Таким чином, вона була позбавлена можливості надавати пояснення, клопотання, скористатися правової допомогою та спростувати обставини викладені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.
Вказує на те, що факт керування транспортним засобом жодним допустимим доказом не підтверджений, більше того на жодному відео файлі з боді-камер поліцейських не зафіксовано, що вона керувала транспортним засобом марки «ВМW 520D» номерний знак НОМЕР_1 .
Стверджує, що в жодному разі не відмовлялася від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки, з відео-файлу боді-камер поліцейських вбачається, що нею було пройдено тест за допомогою газоаналізатору.
Щодо біологічного матеріалу, зазначає, що на момент пропозиції пройти тест, у неї не було фізіологічної потреби, що в свою чергу виключало можливість саме в той конкретний момент здійснити забір біологічного матеріалу для проведення відповідного тесту, однак зазначений факт в жодному разі не був її відмовою від проходження відповідного медичного огляду.
Крім того, звертає увагу, що ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені в протоколі, не відповідають тим ознакам, які містяться в направлені на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, виданого співробітником поліції. Зазначені факти ставлять під сумнів достовірність та взагалі наявність будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, які формально були занесені до протоколу в опис установлених обставин.
Просить постанову районного суду скасувати, а провадження закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.
Перевіривши доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , вислухавши її пояснення та прохання скасувати постанову районного суду й закрити провадження за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доводи адвокатів Пустовіт І.Я., Пустовіт А.М., які підтримали апеляційну скаргу, допитавши свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильними і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.
Згідно диспозиції статті 130 КУпАП відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Крім того, відповідно до глави ІІ п.9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до розділу І п.6. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться: 
-        поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);
-        лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.
З досліджених апеляційним судом матеріалів встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення, яким встановлено, що остання порушила вимоги п.2.5 ПДР України, а саме, 21.10.2019 року о 17 год. 30 хв. в м. Чернівці по вул. Небесної Сотні, 109 керувала транспортним засобом BMW 520D д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, такими як: порушення мови, координація рухів, зіниці очей не реагують на світло, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилася в присутності двох свідків. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 і цього вона не заперечувала в апеляційній інстанції.
Матеріалами справи, дослідженими апеляційним судом, встановлено, що перш, ніж скласти відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, останню 21.10.2019 року о 18 год. 10 хв. було направлено на огляд до ЧОНД з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи будь якого іншого сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.2). 
Згідно висновку №1503 КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» від 21 жовтня 2019 року, складеного лікарем ОСОБА_3 , щодо результатів медичного огляду з метою виявлення наркотичного чи іншого сп`яніння в ОСОБА_1 , вбачається, що остання від обстеження відмовилася. Із вказаним висновком ОСОБА_1 ознайомлена та власноручно його підписала, а також він підписаний лікарем ОСОБА_3 й затверджено печаткою (а.с.3). 
Факт такої відмови, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння, підтверджується не лише протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №427119 від 21 жовтня 2019 року (а.с.1), який було складено о 19 год. 10 хв. в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджено їх підписами, а також відібраними до протоколу поясненнями зазначених свідків (а.с.4,5), в яких останні вказали, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 підтвердив факт своєї присутності під час складання протоколу щодо ОСОБА_1 , але зазначив, що його просили перегнати належну ОСОБА_1 машину до її місця проживання. Сама ОСОБА_1 не заперечувала, щоб він це зробив, але він машину не перегнав.
Слід зазначити, що ОСОБА_1 було надано можливість надати власні пояснення щодо виниклої ситуації та суті адміністративного правопорушення, однак вона в силу ст. 63 Конституції України на місці зупинки відмовилася їх надавати, про що також зроблено відмітку в протоколі про адміністративне правопорушення, а даний протокол підписано нею власноручно, а також свідками та працівником поліції. 
Крім того, відеозаписом бодікамер поліцейських також зафіксовано, як ОСОБА_1 було доставлено до КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер», де їй було надано можливість надати біологічну речовину, однак це не виявилося для неї можливим в 18 годин.
Отже, посилання адвокатів на невідповідність висновку № 1503 від 21.10.2019 року, який складений о 18 г. 10 хв., та самим протоколом про адміністративне правопорушення від 21.10.2019 року  19 годин 10 хвилин не можна рахувати таким, т.я. сам факт виявлення ОСОБА_1  в такому стані був виявлений працівниками поліції 21.10.2019 року о 17 годині 30 хвилин, що підтверджує законність складання вказаного протоколу, бо обслідування нею не було пройдено протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Крім того, на такі дії працівників поліції вона скарг не писала і з заявою до суду на неправомірні дії не зверталася, а сама підписала всі документи і не заперечувала встановлених в них фактів. 
Твердження ОСОБА_1 , що вона не керувала транспортним засобом та працівниками поліції не встановлено факту перебування нею в стані наркотичного сп`яніння не заслуговують на увагу суду та спростовуються тим, що на останню спочатку було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, а саме за невиконання нею вимог дорожніх знаків, п.3.34 «Зупинку заборонено», бо вона здійснила зупинку в зоні дії знаку, чим порушила п.8.4.в) ПДР, а в подальшому працівниками поліції було помічено неналежну/невідповідну поведінку ОСОБА_1 , у зв`язку з чим її було направлено на огляд до медичного закладу для з`ясування чи перебуває вона в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В провину ОСОБА_1 , ставиться не керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.
Що стосується доводів ОСОБА_1 з приводу того, що судом порушено її право на захист, то вони також не заслуговують на увагу суду. 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було завчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи щодо неї через смс - повідомлення (а.с.17) і про такий спосіб сповіщення розгляду справи вона не заперечувала, а навпаки сама виявила таке бажання (а.с.7, 16). 
Крім того, про те що їй було відомо, коли слухатиметься справа щодо неї, свідчить й те, що 25.11.2019 року саме ОСОБА_1 було скеровано до суду клопотання про направлення матеріалів справи щодо неї для належного оформлення, однак жодного прохання про відкладення розгляду справи у клопотання не було. Підстав для задоволення вказаного клопотання суд не знайшов, а також за відсутності заяв про відкладення розгляду справи, прийшов до вірного висновку та розглянув справу щодо ОСОБА_1 , яка належним чином була повідомлена про місце та час розгляду справи щодо неї, без її участі. 
Що стосується доводів ОСОБА_1 в частині того, що ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені в протоколі, не відповідають тим ознакам, які містяться в направлені на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, виданого співробітником поліції, то їх слід також визнати необґрунтованими. 
Так, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п.4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Отже, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, до ознак стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1  віднесено: порушення мови, координація рухів, зіниці очей не реагують на світло. В направленні на огляд водія транспортного засобу до ЧОНД зазначено: тремтіння пальців рук, почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло. Так, виявлені в протоколі та зазначені в направлені ознаки сп`яніння частково різняться між собою, однак вони не є суттєвими, зважаючи на те, що одна з ознак, а саме зіниці очей не реагують на світло, міститься і в протоколі і в направленні, а тому цієї ознаки достатньо для того, щоб доставити водія для огляду в медичний заклад для підтвердження чи спростування стану будь якого спяніння. Таким чином, доводи ОСОБА_1  в цій частині є недоведеними, т.я. нею не надано суду доказів на спростування вказаного факту.   
Окрім того, матеріали справи не містять доказів і того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надала.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (протягом 2-х годин з моменту виявлення такої підозри) з метою уникнення адміністративної відповідальності.
У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.
Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії БД№427119 від 21.10.2019 року стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КпАП України.
Апеляційний суд вважає, що підстав не довіряти наявним в матеріалах справи доказам немає, так як і поясненню свідка, оскільки свідок є випадковими та не зацікавлений в результаті розгляду справи і висловлює своє суб`єктивне бачення.
Згідно протоколу серії БД№427119 від 21.10.2019 року стосовно ОСОБА_1 , у останній були вилучені водійські права НОМЕР_2 та виданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ПК 085777 і за вказані документи ОСОБА_1 розписалася (а.с.1)
Отже, приймаючи до уваги всі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Будь - яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, в тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено.
Враховуючи наведене, вважаю, що доводи апелянта не ґрунтуються на законі, а тому не вбачаю підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 , як про те апелює остання.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 листопада 2019 року щодо  ОСОБА_1 , яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Чернівецького
апеляційного суду Г.А. Станковська