Дата документу 18.02.2020 Справа № 2-168/09

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №2-168/09        Головуючий у 1 інстанції: Антоненко М.В.
Провадження № 22-ц/807/1068/20        Суддя-доповідач: Дашковська А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» лютого 2020 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:        Дашковської А.В.,
суддів:        Кримської О.М.,
       Кочеткової І.В.,
секретар:        Волчанова І.М..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Проценка Антона Юрійовича, стягувач: Військова частина НОМЕР_1 , 

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з скаргою на постанову начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Проценка А.Ю., стягувач: Військова частина НОМЕР_1 .
В обґрунтування вимог зазначила, що 02.02.2009 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя розглянуто справу №2-168/09 за позовом ОСОБА_2 , діючого на підставі довіреностей в її інтересах та інтересах інших осіб до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення. 
За наслідками розгляду вказаної справи суд вирішив: допустити поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення та безпідставно стягненні з військової частини НОМЕР_1 кошти за скасованим рішенням стягнуто на користь військової частини НОМЕР_1 з ОСОБА_1 в сумі 9911,06 грн. 
01.07.2012 року державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». 
У травні 2018 року Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізький області звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу дублікату виконавчого листа №2-168/09 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 боргу в розмірі 9911, 06 грн., мотивуючи необхідність видачі дублікату листа тим, що ними було втрачено виконавче провадження. 
За наслідками розгляду вказаної заяви Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області видано дублікат виконавчого листа. 
19.09.2018 року начальником Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області винесено постанову, якою скасовано постанову про повернення виконавчого документи стягувачу від 01.07.2012 року.
За наслідками зазначеної постанови розпочато виконавчі дії щодо стягнення з неї заборгованості. Вказану постанову вважала не законною та такою, що підлягає скасуванню.
На підставі зазначеного просила скасувати постанову начальника Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про скасування процесуального документу від 19.09.2018 року у виконавчому провадженні №30912113.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні скарги.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що начальником відділом державної виконавчої служби не було перевірено законність скасованого ним рішення, судом першої інстанції не було розглянуто питання щодо законності дій державної виконавчої служби. Просила скасувати ухвалу суду та задовольнити її скаргу на постанову начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що в порушення вимог ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» в повному обсязі не було проведено перевірку майнового стану боржника, тому скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу є законними та відповідає вимогам діючого законодавства.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції дійшов висновку про її необґрунтованість.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду через їх передчасність.

Частиною 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено десятиденний строк оскарження дій та рішень державного виконавця.

Згідно з ч. 1 ст. 448, п.1, ч.1 ст. 449 ЦПК України така скарга подається до суду, який розглядав справу яку суд першої інстанції у десятиденний строк, коли особа дізналася, або могла дізнатись про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України, якщо строк для подання скарги був пропущений з поважних причин, то суд може його поновити.

Матеріалами справи підтверджується, що у квітні 2018 року до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області надійшла заява від стягувача Військової частини НОМЕР_1 про звернення із заявою до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про видачу дубліката виконавчого листа № 2-168/09, у зв`язку із тим, що постанову про повернення виконавчого документу стягувачу та оригінал виконавчого листа на адресу військової частини НОМЕР_1 не надходило.

У травні 2018 року Дніпровським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області направлено заяву про видачу дубліката виконавчого листа та довідку про втрату оригіналу виконавчого листа.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2018 року у справі № 2-168/09 (провадження № 6/331/152/2018) заяву задоволено та прийнято рішення про видачу дублікату виконавчого листа № 2-168/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 боргу у розмірі 9911,06 грн.

За інформацією Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області 19.09.2018 року дублікат зазначеного виконавчого листа надійшов на виконання відділу ДВС, у зв`язку з чим постановою начальника Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 19.09.2018 року скасовано постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 01.07.2012 року.

Відповідно до бланку рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу ОСОБА_1 стало відомо про проведення виконавчих дій 01.10.2018 року (т.3, а.с.5).

В скарзі на постанову начальника Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області міститься клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду із скаргою, посилаючись на те, що про зазначену постанову вона довідалась 09.10.2018 року при ознайомленні її представника з постановою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 було відмовлено з підстав недоведення неправомірності дій начальника Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області при винесенні постанови від 19.09.2018 року.

Скасовуючи ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2019 року, Запорізький апеляційний суд в постанові від 02 квітня 2019 року зазначив про те, що відмовляючи у задоволенні скарги у зв`язку з необґрунтованістю, суд першої інстанції не вирішив клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на подання скарги.

При цьому суд апеляційної інстанції в постанові від 02 квітня 2019 року вказав, що в матеріалах справи міститься бланк рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 01 жовтня 2018 року, оплату поштового переказу (т.3, а.с.111-112), що свідчить про те, що про проведення виконавчих дій ОСОБА_1 дізналась саме 01 жовтня 2018 року (т.3, а.с.111-112).

За приписами частини 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, Запорізьким апеляційним судом в постанові від 02 квітня 2019 року вже зверталась увага суду першої інстанції на зазначені обставини при апеляційному перегляді ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2018 року у даній справі (а.с.111-112).

Висновки Запорізького апеляційного суду, викладені в постанові від 02 квітня 2019 року, судом першої інстанції не були враховані.

Вдруге відмовляючи в задоволенні скарги з підстав її необґрунтованості, суд першої інстанції, встановивши, що про проведення виконавчих дій ОСОБА_1 дізналась саме 01 жовтня 2018 року, питання про поновлення строку на подачу скарги, про яке скаржниця прохала, звертаючись до суду (вх. №24187 від 18 жовтня 2018 року), не вирішив та не зазначив про це в своєї ухвалі.

Крім того, звертаючись до суду зі скаргою на постанову начальника Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 19.09.2018 року, ОСОБА_1 посилалась на ті обставини, що в супереч вимогам статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» дублікат виконавчого листа був прийнятий до виконання поза межами встановленого законом трьохрічного строку.

Однак матеріали справи не містять копії матеріалів виконавчого провадження та відповідного дубліката виконавчого листа, на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість скарги ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні скарги.

На підставі зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової (передчасної) ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення питання) до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити частково.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2019 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 19 лютого 2020 року.

Головуючий        А.В. Дашковська 

Судді:         О.М. Кримська 

       І.В. Кочеткова