УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/14661/17 Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М. 
Категорія 16 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Трояновської Г.С.        
суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.                        
з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,
                               
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 295/14661/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про виділ частки будинку в натурі
за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 14 січня 2020 року, постановлену під головуванням судді Полонця С.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішення суду, в обгрунтування якої вказав, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 31.10.2019 позов задоволено, вирішено виділити ОСОБА_1 в натурі 34/300 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження судового експерта Горкуші Маргарити Дмитрівни №361/08.18 від 23.08.2018 року, яка складається з приміщень під літерою «Б», а саме: тамбур 10-1 площею 2,9 кв.м., кухня 10-2 площею 9,1 кв.м., кімната 10-3 площею 15,8 кв.м., кімната 10-4 площею 11,8 кв.м. та господарська будівля літера «Л». Зазначив, що в мотивувальній частині рішення суду вказано, що перелічені приміщення входять до складу квартири АДРЕСА_2 загальною площею 39,6 кв. м, обладнані окремими інженерними комунікаціями та мають окремий ізольований вхід. А тому просить роз`яснити, що згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності на виділене в натурі майно припиняється. Зазначив, що вказане питання слід роз`яснити для реєстраційної служби і воно не змінює змісту рішення суду, а прямо зазначене в ньому і може бути викладене в ухвалі суду.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 14 січня 2020 року у задоволенні вимог заяви відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги зводяться до мотивів заяви про роз`яснення судового рішення.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відмовляючи у задоволені заяви про роз`яснення судового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що рішення по справі ухвалено у відповідності до заявлених позовних вимог і позивачем перед судом фактично поставлено питання про зміну рішення та внесення в нього нових даних.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції. 
Так, розглядаючи заяву, суд першої інстанції правильно застосував норми законодавства та роз`яснення, викладені у постанові № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».
Відповідно до положень статті 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.
Пунктом 21 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 31.10.2019 позов задоволено, вирішено виділити ОСОБА_1 в натурі 34/300 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження судового експерта Горкуші Маргарити Дмитрівни №361/08.18 від 23.08.2018 року, яка складається з приміщень під літерою «Б», а саме: тамбур 10-1 площею 2,9 кв.м., кухня 10-2 площею 9,1 кв.м., кімната 10-3 площею 15,8 кв.м., кімната 10-4 площею 11,8 кв.м. та господарська будівля літера «Л».
Рішення суду набрало законної сили.
У заяві про роз`яснення зазначеного судового рішення ОСОБА_1 просив роз`яснити, що згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності на виділене в натурі зазначеним вище рішенням суду майно припиняється.
Аналізуючи зміст заяви ОСОБА_1 вбачається, що останній фактично просить змінити рішення суду шляхом доповнення резолютивної частини рішення встановленням статусу права власності на майно.
Позивачем не наведено мотивів щодо незрозумілості рішення, не викладено обставин, в якій частині рішення є неясним та виконання яких пунктів рішення викликає труднощі. 
Резолютивна частина рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31.10.2019 викладена чітко та не допускає подвійного її розуміння. 
При цьому, у мотивувальній частині рішення суду викладено обставини справи, правові норми, які їх обґрунтовують та мотиви, з яких виходив суд при вирішенні даної справи. Рішення ухвалено в межах позовних вимог, в рішенні відсутні нечітко сформульовані положення, які позбавляють можливості його реалізації.
Водночас, сам ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі зазначає, що в самій мотивувальній частині рішення суду містяться відповідні обгрунтування, які він фактично повторно просить роз`яснити.
Таким чином суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що резолютивна частина рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31.10.2019 викладена  у ясній і зрозумілій формі, в рішенні відсутні нечітко сформульовані положення, які позбавляють можливості його реалізації.
Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому підстав, в розумінні ст. 375 ЦПК України, для її скасування немає.
Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 14 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Повний текст постанови складено 13.02.2020.

Головуючий Судді