ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 р.	Справа № 524/6171/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.,
суддів: П`янової Я.В. ,  Зеленського В.В. ,
за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Роя Миколи Сергійовича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.12.2019, головуючий суддя І інстанції: Андрієць Д.Д., м. Кременчук, повний текст складено 19.12.19 по справі                               № 524/6171/19 за позовом        ОСОБА_1 до       Інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Роя Миколи Сергійовича,      треті особи:        Батальйон патрульної поліції у м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції 
про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом до інспектора роти    № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Роя М.С., в якому просив скасувати постанову серії ЕАВ №1396049 від 05 серпня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.
Рішенням  Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.12.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1396049, винесену 05 серпня 2019 року, інспектором роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Роєм Миколою Сергійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрито.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Судом першої інстанції встановлено, що факт ненадання документів на вимогу інспектора позивачем не оскаржується, отже відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.
У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено  та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що  05 серпня 2019 року інспектором роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Роєм М.С. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1396049 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до ст. 36 КУпАП за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.
Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05.08.2019 об 11:46 в м. Кременчуці по Крюківському мосту керував транспортним засобом ЗАЗ Таврія, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки  та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.п. 2.3 "в" ПДР України,  за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП, та на вимогу поліції відмовився пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.4. "а" ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку  про те, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували правомірність оскаржуваної постанови  та  додержання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Колегія суддів погоджується з висновком  суду першої інстанції з огляду на таке.  
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначений обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Крім того, за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (надалі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Відповідно до статті 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону №580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Матеріали справи свідчать, що відповідачем на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові, не надано жодних належних та допустимих доказів.
Таким чином належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.
Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.
Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018   у справі №338/1/17.
Заявник апеляційної скарги, посилаючись на постанови Верховного Суду України від 10.09.2019 у справі №537/2324/17, стверджує, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.
Колегія суддів не погоджується з такими доводами апеляційної скарги, оскільки в зазначених висновках Верховного Суду, підставами з яких виник спір, були ті обставини, що під час руху особи порушували ПДР України, були зупинені та на вимогу поліцейського не пред`явили для перевірки документи передбачені п.2.1 ПДР України, на відміну від обставин зазначеної справи, коли в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо порушення позивачем правил дорожнього руху або скоєння дорожньо-транспортної пригоди, окрім оскаржуваної постанови.
Положення п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" надають право поліцейському зупинити транспортний засіб у випадку наявності інформації, яка, зокрема, свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення.
Отже, вказана підстава для зупинки транспортного засобу передбачає те, що по-перше: мало місце адміністративне правопорушення (як реальний факт, а не можливо вчинене), по-друге: у поліцейського наявна інформація про причетність водія до вчинення такого адміністративного правопорушення.
У спірному випадку не можливо стверджувати про наявність підстав для зупинення відповідачем транспортного засобу.
З огляду на викладене, вимога поліцейського водію пред`явити документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР, неможливо визнати правомірною.
Таким чином, ненадання позивачем у спірному випадку до перевірки посвідчення водія та страхового полісу не може бути кваліфіковано, як вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.126 КУпАП.
Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії серії ЕАВ №1396049 від 05 серпня 2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню як незаконна.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують .
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Роя Миколи Сергійовича  залишити без задоволення.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.12.2019 по справі № 524/6171/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	Я.В. П`янова    В.В. Зеленський   	
Повний текст постанови складено  23.01.2020.