25.02.20
33/812/49/20

         
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

     25 лютого 2020 року                                                            м. Миколаїв

       Миколаївський апеляційний  суд  в складі судді  Міняйла М.П., за участі секретаря Белорукової І.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну  ОСОБА_2  на постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області  від 22.01.2020 року, якою 

ОСОБА_2 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,
                            
- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі  10 200 гривень  з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

   Постановлено  стягнути з ОСОБА_2   на користь держави судовий збір у розмірі  420,40 грн.  
 Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 286020, як зазначено в постанові, 30 листопада 2019 року о 00-15 годині на автодорозі Т-1501 «Миколаїв-Херсон» 8 км. на території Вітовського району Миколаївської області, ОСОБА_2 , в порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки «Subaru Forester» номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено за наслідками огляду водія на місці зупинки за його згодою у присутності двох свідків за допомогою застосування спеціального технічного приладу «Alcotest Drager» 6810, показник якого склав 2,13 промілі.

   В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення..
  
Вважає, що постанова суду винесена неправомірно за його відсутності, це є незаконним та тягне обов`язкове скасування постанови з прийняттям нової.

Зазначає, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення є юридично неспроможним.

Вказує, що він був абсолютно тверезим та за дві години до зупинки поліцейськими він вжив одну пляшку пива 0,5 л., а запах від нього був після вживання ліків від болю в горлі.

Стверджує, що поліцією був використаний прилад, який був розкаліброваній, та його калібрування прострочене, оскільки його останнє калібрування було 24.06.2018 року.

Зазначив, що він хотів пройти огляд в медичній установі, але поліцейські йому відмовили, після чого він сам поїхав до медичного закладу, але пройти огляд йому відмовили, пояснивши, що такий огляд проводиться в присутності поліцейських за їх направленням.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.   
  
 Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.     

     Відповідно до  ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

   Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що вина  ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1) складеному у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 296 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

ОСОБА_2 підписався в протоколі про адміністративне правопорушення та некаліграфічним почерком написав нерозбірливі пояснення.

Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 30.11.2019 року керував транспортним засобом Subaru forester д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Водій пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Alcotest Dragger 6810. Результат позитивний - 2,13 проміле. Водій з результатом погодився та про відповідальність за ст. 130 КУпАП був попереджений.( а.с. 4,5).

Також вина  ОСОБА_2 підтверджується роздруківкою газоаналізатора «Alcotest 6810» та  актом огляду на стан сп`яніння ( а.с. 2,3.), який, згідно Інструкції « Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» був долучений до протоколу і в якому зазначений результат огляду на стан сп`яніння, а саме показник 2,13 ‰. Факту вживання алкогольних напоїв ОСОБА_2 не заперечував.

Щодо твердження апелянта з приводу того, що судом було розглянуто справу за його відсутності, чим порушено його право на справедливий суд, то вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи в місцевому суді неодноразово повідомлявся належним чином, про що свідчать копії повісток, направлених на адресу: АДРЕСА_1 , але у зазначені дати він до суду не з`явився та хоча двічі надавав клопотання про перенесення розгляду справи.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні «В`ячеслав Корчагін проти Росії» виходить з того, що попри не отримання особою судової повістки, її право на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Так, особу було повідомлено поштою за адресою. Останній отримував всі виклики до суду, про що в матеріалах справи містяться зворотні повідомлення. То ж йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Особа також могла стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.
Крім того, ОСОБА_2 , скориставшись своїми правами, надав суду письмові пояснення та клопотання про закриття справи, які суд належним чином дослідив. 

Суд апеляційної інстанції розцінює таку лінію поведінки ОСОБА_2 , як таку, що направлена на затягування судового розгляду в районному суді з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про те, що відносно нього в районному суді розглядається справа про адміністративне правопорушення, дати розгляду справи, відповідно до принципів диспозитивності, змагальності та безпосередності, скористався своїм правом бути присутнім судових засіданнях та надавати пояснення по справі на власний розсуд.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене ч.1 ст. 286 КУпАП, ч.6 ст. 294 КУпАП, не є абсолютним.

Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи, за якою ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності, не належить до цих випадків.

Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд першої інстанції вірно вважав за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки неявка правопорушника нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Щодо твердження апелянта стосовно того, що поліцією був використаний прилад, який був розкаліброваній, та його калібрування прострочене, оскільки його останнє калібрування було 24.06.2018 року, а огляд проводився 30.11.2019 року, то таке твердження не заслуговує на увагу, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, з чеку - роздруківки результату огляду на паперовому носії, чітко видно, що останнє калібрування проведено 24.06.2019 року, а огляд здійснено 30.11.2019 року, тобто в допустимих межах калібрування.

Згідно п.3 та п.4 Інструкції Розділу 2 поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають зокрема сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та функцією результатів на паперових та електронних носіях.

Допитаний в суді апеляційної інстанції працівник поліції ОСОБА_5 показав, що 30.11.2019 року у зупиненого водія ОСОБА_2 були явні ознаки сп`яніння у зв`язку з чим для встановлення ступеня такого сп`яніння було застосовано спеціальний технічний прилад «Drager Alkotest 6810», результат якого склав 2,23 проміле. 

Зазначені твердження працівника поліції ОСОБА_5 повністю підтверджуються відеозаписом із нагрудної камери поліцейських, переглянутого в апеляційній інстанції.

Окрім того, ОСОБА_5 в суді пояснив, що на технічний прилад «Drager Alkotest 6810» були відповідні документи.

В судовому засіданні апеляційного суду було досліджено ряд нормативно – правових актів та документів з зазначеного питання, оскільки апелянт стверджував, що встановлення стану алкогольного сп`яніння було проведено засобом, який не сертифікований в Україні і який не пройшов калібрування, як того вимагає інструкція по експлуатації.

Як вбачається з наданих управлінням патрульної поліції документів, а саме: свідоцтва №12-01/2796 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор «Alcotest 6810» зав. № АRАМ 3584 виробник Drager Safety AG & Co/ KGaA Німеччина , яким був протестований  ОСОБА_2 , 24.06.2019 року пройшов повірку і за її результатами відповідає вимогам МПУ 066/05-2013 від 0 до 3% алкоголю в крові похибки згідно методики перевірки, що містить вимоги до метрологічних характеристик і значення метрологічних характеристик (клас точності, похибки, діапазон вимірювання) особливості застосування ЗВТ, дане свідоцтво чинне до 24.06.2020 року.

Слід зазначити, що перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, Газоаналізатор Drager Alkotest, в тому числі 6810 включений до вказаного переліку під № У 788-14.
Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатор Drager Alkotest маює свідоцтво про державну реєстрацію №14455/2914, у якого необмежений строк дії. 

Виробник Drager Safety AG & Co/ KGaA Revalstrasse 1/23560 Lubek Germany, що відповідає реєстраційним матеріалам, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 №1529 внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволений для застосування на території України. 

Згідно листа ДП«Укрметртестстандарт» від 23.06.2018 року за вих. № 12-41/93, де серед іншого зазначається, що термін «калібрування» можуть уживати у різних значеннях. У технічній документації на газоаналізатори Аlkotest терміном «калібрування» позначають операцію регулювання засобів вимірювальної техніки *, яка полягає у коригуванні нульових показів та чутливості засобів вимірювальної техніки із застосуванням робочих еталонів. Рекомендовані значення інтервалу між «калібруваннями» зазначає виробник в експлуатаційній документації на прилади. Для приладів, що використовуються на території України, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747 і становить 1 рік.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність`встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність`не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.
Відповідно до листа (який є публічно доступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів "Газоаналізатори Alkotest Drager №6810", які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Зазначена інформація також вказана і в листі в.о. заступника генерального директора ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» № 28-10/60 від 04.04.2017 року.

Твердження апелянта про те, що постанова суду є незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального права - не заслуговують на увагу та не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

 З урахуванням наведеного, районний суд дійшов правильного висновку про наявність в діях  водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладено з урахуванням загальних правил, визначених в ст. 33 КУпАП. При цьому суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, та обґрунтовано призначив адміністративне стягнення з метою виховання ОСОБА_2 в дусі додержання законів України та запобігання вчинення ним нових правопорушень. 

Щодо інших доводів апелянта, то слід зазначити, що вони були направлені в основному на зауваження щодо встановлення стану сп`яніння приладом, який не використовується, але цьому факту дана належна оцінка.
Істотних порушень вимог законодавства, які б перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення апеляційним судом не встановлено. 
З огляду на наведене, підстави для  скасування постанови суду, як того просить апелянт, відсутні.    

Керуючись ст. 294 КУпАП , апеляційний суд,  –

П О С Т А Н О В И В :

  Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  - залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області  від 22.01.2020 року відносно  ОСОБА_2  - без зміни. 

  Постанова  Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її  винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                                        М.П. Міняйло