Ухвала
 
24 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 202/21505/13-ц
провадження № 61-1408ск20 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська                  від 03 червня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 03 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня             2019 року, позов задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 21 грудня 2007 року                  № 47микр-ср, яка станом на 17 серпня 2011 року становить 29 083,53 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом - 25 351,13 доларів США; заборгованості за процентами за користування кредитом - 3 471,59 доларів США; пені - 2 078,66 грн. в решті позову відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
 
31 грудня 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Індустріального районного суду                   м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року у вищевказаній справі.
 
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про зменшення ОСОБА_1 розміру судового збору за подання касаційної скарги до 415 грн, яке обґрунтовано тим, що з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2018 рік вбачається, що в період з 1 по 3 квартали 2018 року інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня, а в 4 кварталі 2018 року - ОСОБА_1 отримала 8 240,99 грн, що значно перевищує         5 відсотків розміру її річного доходу за 2018 рік. Іншого доходу у  2018 році в неї не було. 
 
На підтвердження наведених доводів заявником надано копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 24 липня 2019 року № 368.
 
Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є джерелом права в Україні.
 
За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.
 
Отже, розмір судового збору має визначатися з урахуванням конкретних обставин справи, включаючи фінансову спроможність заявника сплатити його, що має суттєве значення для визначення того, чи може особа використати своє право доступу до суду.
 
Перевіривши доводи клопотання та додані до касаційної скарги матеріали, квитанцію від 11 січня 2020 року № 86 про сплату судового збору в розмірі 415 грн, суд дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити.
 
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
 
Згідно з частиною сьомою статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.
 
Оскільки викладені у касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
 
Керуючись статтями 136, 394, 395 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги задовольнити.
 
Зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору за подання касаційної скарги на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня                 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року до 415 грн.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року.
 
Витребувати з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу                        № 202/21505/13-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                           А. Ю. Зайцев