ПОСТАНОВА
Іменем України

22 січня 2020 року 
м. Київ
справа №208/5023/17(2-а/208/285/17)
адміністративне провадження №К/9901/64584/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді - Коваленко Н.В., Кравчук В.М. 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кам`янської міської ради Дніпропетровської області на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.05.2018р. (суддя - Похваліта С.М.) та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018р. (судді - Божко Л.А., Лукманова О.М., Дурасова Ю.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Блок ЛТД" до Кам`янської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення,      
встановив: 
У вересні 2017 року ТОВ Фірма «Блок ЛТД» звернулось до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправними дії Кам`янської міської ради щодо прийняття на 18 сесії VII скликання рішення від 21.07.2017р., яким визнано таким, що втратив чинність пункт 12.12 рішення Дніпродзержинської міської ради від 29.08.2014р. №1092-54/VI про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ Фірма «Блок ЛТД» (далі - Товариство, позивач) за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Широка, 351; 
- визнати незаконним та скасувати пункт 14.3 рішення Кам`янської міської ради від 21.07.2017р. №777-18/ VII, яким визнано таким, що втратив чинність пункт 12.12 рішення Дніпродзержинської міської ради від 29.08.2014р. №1092-54/VІ.
В обгрунтування заявлених вимог зазначав,    що 29.08.2014р. Дніпродзержинською міською радою ухвалено рішення №1092-54/VI, яким Товариству надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 83,0 га. для розміщення шлакових відвалів за адресою: вул. Широка, 351. Такий дозвіл Товариством було реалізовано шляхом укладення договору та перерахування коштів за розробку проектної документації із землеустрою.
Посилався на те, що з листопада 2013 року по цей час сплачує земельний податок за користування ділянкою у 83,0 га, на якій знаходиться його власність. Водночас, не зважаючи на це, відповідачем 21.07.2017р. прийнято рішення, яким визнано таким, що втратив чинність пункт 12.12 рішення Дніпродзержинської міської ради від 29.08.2014р. №1092-54/VI про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, що позбавляє Товариство можливості отримати в користування земельну ділянку, на якій знаходиться його майно.
Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.05.2018р., залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018р., позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано пункт 14.3 рішення Кам`янської міської ради № 777-18/VII від 21.07.2017р., яким визнано таким, що втратив чинність пункт 12.12 рішення Дніпродзержинської міської ради від 29.08.2014р. №1092-54/VI про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ Фірма «Блок ЛТД».
З рішеннями судів попередніх інстанцій не погодився відповідач, звернувся з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просив їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обгрунтування касаційної скарги посилався на те, що надання інших дозволів щодо спірної земельної ділянки не є порушенням прав позивача.
Крім того посилався на те, що рішення міської ради від 29.08.2014р. №1092-54/VI, яким ТОВ Фірма «Блок ЛТД» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою не реалізовано, оскільки з посиланням на вказане рішення, Товариством виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з іншим цільовим призначенням. Враховуючи викладене, на думку відповідача, вказане рішення не вичерпало свою дію, а тому могло втратити чинність за його рішенням.
Крім того посилався на те, що міська рада правомірно здійснила скасування 12.12 рішення Дніпродзержинської міської ради від 29.08.2014р. №1092-54/VI, оскільки останнє, всупереч вимогам ст.ст. 134, 135 Земельного кодексу України, було прийнято без проведення земельних торгів.
У відзиві на касаційну скаргу позивач просив у її задоволенні відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18.10.2013р. ТОВ Фірма «Блок ЛТД» уклало зі Спільним підприємством «Демос» договір купівлі-продажу, за яким придбало відвали мартенівських шлаків та щебенево-піщану суміш (ЩПС) загальною кількістю приблизно 22 млн. тонн, що розташовані на площі близько 83,0 га за адресою: м. Кам`янське, вул. Широка, 351.
З метою реалізації прав на отримання дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку, позивач звернувся до Кам`янської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Рішенням Дніпродзержинської міської ради №1092-54/VI від 29.08.2014 р. «Про набуття (припинення) прав на землю», пунктом 12.12, позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Широка, 351 , орієнтовною площею 83,0 га для розміщення шлакових відвалів.
На виконання рішення Дніпродзержинської міської ради №1092-54/VI від 29.08.2014р. «Про набуття (припинення) прав на землю» про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Широка, 351 , укладено декілька договорів.
Зокрема, 15.04.2014р. позивачем укладено договір на розроблення проекту землеустрою з ТОВ «Землеустрій» та сплачено кошти в сумі 80 000 грн., але останній свої зобов`язання не виконав, тому 13.07.2017р. позивачем було укладено новий договір з ТОВ «Бюро Оцінки» на розроблення проектної документації із землеустрою.
Так, згідно договору №240-ПЗ від 13.07.2017р. укладеного між позивачем ТОВ Фірма «Блок «ЛТД» та ТОВ «Бюро Оцінки» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки його предметом є здійснення робіт з розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована в м. Кам`янське, по вулиці Широка, 351, строк виконання робіт становить три місяці.
Крім того, судами встановлено, що відповідно до наданої суду довідки про суму нарахованого та сплаченого податку на землю за період з 01.11.2013 рік по 31 серпня 2017 рік, позивачем з листопада 2013 року по цей час сплачується земельний податок за користування територією у 83,0 га., на якій знаходиться його майно.
В подальшому, пунктом 14.3 рішення Кам`янської міської ради від 21.07.2017р. №777-18/VII визнано таким, що втратив чинність пункт 12.12 рішення Дніпродзержинської міської ради №1092-54/VI від 29.08.2014р. «Про набуття (припинення) прав на землю» про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Широка, 351 , орієнтовною площею 83,0 га.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суди виходили з того, що відповідачем не доведено обгрунтованість прийняття спірного рішення, з огляду на те, що до моменту скасування пункту 12.12 рішення Дніпродзержинської міської ради №1092-54/VI від 29.08.2014 р. «Про набуття (припинення) прав на землю» про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивачем вчинені належні, передбачені чинним законодавством дії, спрямовані на його виконання, замовлено та виготовлено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 
Крім того суди виходили з того, що рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009р. №7-рп/2009 надано офіційне тлумачення положення частини десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та зазначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.
Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.
Також судами здійснено посилання на рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004, в якому Суд розтлумачив поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо неопосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать    Конституції    і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам».
Враховуючи викладене, суди дійшли висновку, що оскільки позивач правомірно отримав і у передбачений законодавством спосіб використав наданий йому дозвіл на розроблення документації із землеустрою, відповідач не мав права приймати рішення про визнання таким, що втратив чинність пункт 12.12 рішення Дніпродзержинської міської ради №1092-54/VI від 29.08.2014 р. «Про набуття (припинення) прав на землю» про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Широка, 351, орієнтовною площею 83,0 га.
Оскільки позивач мав «правомірні очікування» щодо можливостей реалізації своїх прав та інтересів як замовника документації із землеустрою з метою подальшого набуття земельної ділянки, на якій знаходиться його майно, в користування на правах оренди, суди дійшли висновку, що відповідні права та охоронювані законом інтереси позивача порушені відповідачем з прийняттям оспорюваного рішення і підлягають судовому захисту.
З такими висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів погоджується та вважає їх обгрунтованими з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, предметом оскарження у даній справі є правомірність дій відповідача щодо внесення змін до свого попереднього рішення, шляхом скасування пункту рішення, яким позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Справи з правовідносинами, що є подібними до правовідносин у даній справі, вже розглядались Верховним Судом.
Зокрема, у постановах від 20 вересня 2018 року у справі №521/17710/15-а, від 22 січня 2019 року у справі    №371/957/16-а, від 13.03.2019р. у справі №542/1197/15-а Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок про те, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування та громадянами, що породжує у громадян упевненість у тому, що їхнє становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.
У справі що розглядається предметом оскарження є рішення органу місцевого самоврядування, яким визнано таким, що втратило чинність раніше прийняте рішення №1092-54/VI від 29.08.2014р. про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Широка, 351 , орієнтовною площею 83,0 га.
За своєю природою рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є актом індивідуальної дії, при цьому як встановлено судами і не заперечується сторонами, рішення міської ради №1092-54/VI від 29.08.2014р. позивачем реалізовано шляхом замовлення та розроблення проекту землеустрою, що виключає можливість відміни його дії шляхом визнання його таким, що втратив чинність.
За таких обставин, суди попередніх інстанцій обгрунтовано дійшли висновку щодо протиправності оскаржуваного рішення та прийняли рішення про задоволення позовних вимог.
Посилання відповідача в обгрунтування касаційної скраги на те, що подальше (після визнання таким, що втратило чинність рішення про надання дозволу позивачу) надання дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі не порушує прав позивача також є безпідставним в контексті предмету спору і не спростовує висновки судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки надання дозволу іншій особі не може впливати на чинність раніше прийнятого рішення щодо позивача і створювати підстави для його скасування.
Також безпідставним є посилання відповідача на те, що позивачем розроблено проект землеустрою з іншим цільовим призначенням земельної ділянки, оскільки такі обставини з одного боку підтверджують факт реалізації визнаного втратившим чинність рішення, а з іншого - можуть свідчити, що така реалізація відбулась не у відповідності до рішення про надання дозволу. Водночас, такі обставини не можуть бути підставою для визнання рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою таким, що втратило чинність.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Таким чином, оскільки при ухваленні рішень суди порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій  - без змін.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
постановив:
Касаційну скаргу Кам`янської міської ради Дніпропетровської області - залишити без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.05.2018р. та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018р. - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб          
Н.В. Коваленко          
В.М. Кравчук