Постанова 
Іменем України                                  
 
05 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 686/15301/15-ц
 
провадження № 61-15007св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),                Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,
представник позивача - адвокат Зінченко Данило Валентинович,
відповідач -  ОСОБА_1 ,
представник відповідача -адвокат Шафікова Юлія Едуардівна,
треті особи: ОСОБА_2 , Виконавчий комітет Хмельницької міської ради в особі Служби у справах дітей Хмельницької міської ради,
представник третьої особи ОСОБА_2 - адвокат Залуцький Віктор Нарцизович,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницького області                        від 25 березня 2019 року у складі судді Козак О. В. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 08 липня 2019 року у складі колегії суддів: Корніюк А. П., П`єнти І. В., Талалай О. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ "Укргазбанк") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Виконавчий комітет Хмельницької міської ради в особі Служби у справах дітей Хмельницької міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення коштів.
 
Позовна заява мотивована тим, що 20 травня 2008 року між Акціонерним Банком «Синтез» (далі - АБ «Синтез») та ОСОБА_2 укладено договір кредитної лінії № 200508/1, згідно з пунктами 1.1, 1.4 якого АБ «Синтез» надав позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної відкличної кредитної лінії у доларах США на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язався одержати і повернути фактично отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18% річних та виконати інші обов`язки перед банком, передбачені договором.
 
Стверджувало, що факт виконання банком своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором та отримання ОСОБА_2 суми в розмірі                                   130 000 доларів США підтверджується випискою з особового рахунку                           № НОМЕР_1 за період з 01 травня 2008 року до 29 квітня 2009 року та випискою з особового рахунку № НОМЕР_2 за період з 20 травня 2008 року до 02 липня 2015 року, а також розрахунком заборгованості                  ОСОБА_2 за кредитним договором № 200508/1 станом на 02 липня                      2015 року. 
 
Позивач посилався на те, що ОСОБА_2 здійснювалось погашення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами, що підтверджується випискою з рахунку № НОМЕР_3 за період з 20 травня 2008 року до 30 квітня 2009 року, а на виконання вимог договору іпотеки  ОСОБА_1 , було застраховано предмет іпотеки, що на підставі положень ЦК України свідчить про прийняття ним та ОСОБА_1 укладених з банком договорів до виконання.
 
Зазначало, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 20 травня 2008 року між АБ «Синтез» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки б/н, згідно з яким іпотекодавець передав, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку нерухоме майно - чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19 серпня 2004 року.
Вказувало, що 30 квітня 2009 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») та АБ «Синтез» укладено договір відступлення прав за кредитним договором, відповідно до п.1.1 якого кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги виконання фізичною особою - ОСОБА_2 зобов`язань, об`єктом яких є грошові кошти за договором кредитної лінії від 20 травня 2008 року № 200508/1, укладеного між кредитором і позичальником.
 
Посилалося на те, що позичальник ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором належно не виконує, отже, сума заборгованості включаючи пеню за прострочення сплати кредиту та процентів станом на 02 липня 2015 року складає 292 194 долари США та 5 039 092,57 грн, з яких: 130 000 доларів       США - заборгованість за кредитом, 130 доларів США - заборгованість за процентами за період з 01 липня 2015 року до 02 липня 2015 року включно, 162 064 долари США - прострочена заборгованість за процентами,                          2 688 810,29 грн - заборгованість за пенею за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності, 2 350 282, 29 грн - заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату процентів. З огляду на зазначене вважало, що має право задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого майна.
 
Уточнивши позовні вимоги, ПАТ АБ "Укргазбанк" просило суд: звернути стягнення на предмет іпотеки: чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 шляхом продажу з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною рівною 1 276 400 грн, визначеною суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Кредитне брокерське агентство» у звіті від 26 січня 2018 року про незалежну оцінку об`єкта нерухомого майна у рахунок погашення перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за договором кредитної лінії від 20 травня 2008 року     № 200508/1 заборгованості на суму 292 194 доларів США та 5 039 092,57 грн та стягнути з ОСОБА_1 штраф за невиконання умов договору іпотеки щодо страхування предмету іпотеки у сумі 124 055,80 грн, а також судові витрати.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                    від 25 березня 2019 року в задоволенні позову ПАТ АБ "Укргазбанк" відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено виконання банком умов кредитного договору від 20 травня 2008 року                         № 200508/1 щодо надання кредиту та виникнення у позичальника зобов`язань щодо його повернення.
 
Суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження отримання позичальником    ОСОБА_2 кредиту у сумі 130 000 доларів США.
 
Крім того, суд першої інстанції вказав, що доводи позивача про часткове погашення ОСОБА_2 також не підтверджені належними та допустимими доказами.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 09 липня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ АБ "Укргазбанк" залишено без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25 березня 2019 року залишено без змін.
 
Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження надання 20 травня 2008 року банком ОСОБА_2 кредиту в сумі 130 000 доларів США та отримання ним зазначеної суми суду надано не було, отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. 
 
Апеляційний суд погодився із висновками районного суду, що позивачем не доведено факт часткового погашення саме ОСОБА_2 кредитної заборгованості, а надані представником позивача письмові докази уже були предметом дослідження суду апеляційної інстанції під час розгляду справи № 686/1048/13, де 18 березня 2013 року було відмовлено банку у стягненні кредиту з ОСОБА_2 .
 
Щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 штрафу за невиконання умов договору іпотеки, апеляційний суд вважав, що суд першої інстанції правильно виходив з того, що умови договору іпотеки про страхування предмету іпотеки ОСОБА_1 були виконані, а договором іпотеки не передбачено страхування предмета іпотеки на інші періоди чи до повного виконання зобов`язань за кредитним договором.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У касаційній скарзі ПАТ АБ "Укргазбанк", посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк" задовольнити.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга ПАТ АБ «Укргазбанк» мотивована тим, що оскаржувані судові рішення порушують його права та інтереси, отже, підлягають скасуванню.
 
Зазначає, що суди не звернули уваги на те, що ОСОБА_2 здійснювалися погашення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитними коштами, що підтверджується випискою з рахунку                                     № НОМЕР_3 за період з 20 травня 2008 року до 30 квітня 2009 року та на те, що ОСОБА_1 застрахувала предмет іпотеки. Вважає, що вказані обставини свідчать про прийняття ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладених з банком договорів до виконання.
 
Стверджує, що отримання коштів підтверджується зазначеною випискою по рахунку № НОМЕР_3 за період з 20 травня 2008 року до 30 квітня                  2009 року. Крім того, преюдиційним судовим рішенням відмовлено у позові про припинення кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки.
 
Відзив на касаційну скаргу учасники справи не надали.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
У серпні 2019 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою судді Верховного Суду від 14 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року справу призначено до розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
20 травня 2008 року між АБ «Синтез» та ОСОБА_2 укладено договір кредитної лінії № 200508/01 з лімітом 130 000 доларів США на строк                            до 19 травня 2009 року включно під 18 % річних (том 1, а. с. 9-16).
Відповідно до пункту 1.1 зазначеного договору банк надає ОСОБА_2 кредит у вигляді невідновлювальної відкличної кредитної лінії на умовах передбачених договором, а ОСОБА_2 зобов`язується одержати та повернути фактично отриманий кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші, передбачені договором обов`язки перед АБ «Синтез».
 
20 травня 2008 року між АБ «Синтез» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки б/н, згідно з яким іпотекодавець передав, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку нерухоме майно - чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири                  від 19 серпня 2004 року (том 1, а. с. 22-27).
 
20 травня 2008 року ОСОБА_1 уклала договір добровільного страхування майна № 05-376-08/Р, а саме, майнових інтересів, пов`язаних з володінням, розпорядженням або користування майном: чотирикімнатною квартирою              АДРЕСА_2                  (том 1, а. с. 32-37).
 
30 квітня 2009 року між АБ «Синтез» та ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») укладено договір відступлення права за кредитним договором, відповідно до пункту 1.1 якого кредитор передає, а новий кредитор приймає право вимоги виконання фізичною особою ОСОБА_2 зобов`язань, об`єктом яких є грошові кошти за договором кредитної лінії від 20 травня 2008 року № 200508/1, укладених між кредитором і позичальником (том 1, а. с. 19-21).
 
30 квітня 2009 року між АБ «Синтез» та ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») було укладено договір відступлення права за договором іпотеки, відповідно до умов якого                            АБ «Синтез» передав, а ВАТ АБ «Укргазбанк» прийняв право вимоги виконання фізичною особою ОСОБА_1 усіх її зобов`язань за договором іпотеки від 20 травня 2008 року зі змінами та доповненнями                                           (том 1, а. с. 28-31). 
Отже, у силу статей 512-514 ЦК України ПАТ АБ «Укргазбанк» є правонаступником АБ «Синтез».
 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 січня 2013 року у справі № 686/1048/13 відмовлено в задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20 травня 2008 року № 200508/1 в сумі 217 119 доларів США,                                     742 448,11 грн та штрафів щодо страхування предмету іпотеки в розмірі                     20 748 грн з ОСОБА_2 та 124 055,80 грн з ОСОБА_1 та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ АБ «Укргазбанк», третя особа -                     ОСОБА_2 , про визнання договору поруки від 20 травня 2008 року № 200508/2 припиненим (том 1, а. с. 242-243).
 
Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 18 березня 2013 року  у справі № 686/1048/13 рішення Хмельницького міськрайонного суду                       від 18 січня 2013 року скасовано. 
У задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1                        про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено, а в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 рішення районного суду не оскаржувалося (том 1, а. с. 239-241).
 
Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ                від 01 липня 2013 року у справі № 686/1048/13 рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 18 березня 2013 року залишено без змін                       (том 3, а. с. 17-18).
 
Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 14 червня 2018 року у справі № 686/23482/16-ц, якою рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2018 року скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання договору кредиту та договору іпотеки припиненим відмовлено, встановлено, що рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 18 березня 2013 року відмовлено в задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,                              як поручителя за договором поруки, про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20 травня 2008 року з підстав недоведеності позовних вимог позивача щодо отримання ОСОБА_2 130 000 доларів США за договором кредитної лінії від 20 травня 2008 року № 200508/1                              (том 2, а. с. 134-137).
 
2.     Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ПАТ АБ "Укргазбанк" підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Однією з таких підстав є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
 
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
 
Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).
 
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України).
 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
 
Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
 
Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що                в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
 
Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. 
 
Установивши, що судовими рішеннями, що набрали законної сили, у справі     № 686/1048/13, у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором                     від 20 травня 2008 року № 200508/01 відмовлено у зв`язку недоведеністю банком виконання своїх зобов`язань за договором кредиту в частині надання позичальнику кредитних коштів, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про преюдиційний характер зазначених судових рішень.
 
Преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.
 
Суд апеляційної інстанції дійшов передчасних висновків про преюдиційний характер судових рішень у справі № 686/1048/13, оскільки взяв до уваги не обставини, встановлені судами за результатами розгляду вказаної справи,               а правову оцінку обставин справи.
 
Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17 (провадження                                 № 12-144гс18).
 
Крім того, визнавши судове рішення у справі № 686/1048/13 преюдиційним, апеляційний суд не вказав, чому не визнає преюдиційними судові рішення                 у справах № 686/23482/16-ц, № 686/1048/13, якими відмовлено у припиненні кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки.
 
Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд не врахував, що він не позбавлений можливості перевірити наявність кредитних правовідносин у справі, зокрема, дій, які вчинені як ОСОБА_2 , так                     і ОСОБА_1 , а саме: укладення кредитного договору, погашення заборгованості за кредитним договором, укладення договорів з третіми особами для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором (договору поруки, іпотеки), не оспорювання кредитного договору у судовому порядку, наявність рішень про відмову у припиненні кредитного договору та договору поруки. Зазначені обставини апеляційним судом повинні бути досліджені та оцінені у сукупності на підставі положень статті 89 ЦПК України.
 
Отже, апеляційний суд у порушення вимог статей 263-265 ЦПК України не забезпечив повного та всебічного розгляду справи, не встановив усіх обставин справи, які необхідні для правильного її вирішення, правовідносин, які склалися між сторонами, та закон, який підлягає застосуванню до них, не перевірив належно доводів сторін та помилково, на підставі частини четвертої статті 82 ЦПК України, визнав преюдиційними факти, які повинні були розглядатися на рівні з іншими доказами у справі.
 
Оскільки суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості під час розгляду справи в касаційному порядку встановлювати нові обставини або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, відтак, усунути вказані недоліки розгляду справи на стадії касаційного перегляду неможливо, тому справу необхідно передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції
 
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. 
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити частково.
 
Постанову Хмельницького апеляційного суду від 08 липня 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Б. І. Гулько   Р. А. Лідовець   Ю. В. Черняк