УХВАЛА
22 січня 2020року
м. Київ
Справа № 420/4652/19
Провадження № 11-1059апп19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Гриціва М. І., 
суддів: Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В.,  Власова Ю. Л., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
перевірила наявність підстав для прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на судові рішення у справі за його позовом до прокуратури Одеської області (далі - Прокуратура) про визнання протиправними дій та рішення посадових осіб, і
ВСТАНОВИЛА:
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Прокуратури, в якому просив:
визнати протиправними дії та рішення слідчого з особливо важливих справ відділу Прокуратури Султана О. С. про проведення обшуку 21 грудня 2012 року по кримінальному провадженню № 42013170000000032 за адресою:  АДРЕСА_1 ;
визнати протиправним проведення обшуку за адресою:  АДРЕСА_1 ;
визнати протиправною та скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси Коваленка В. М. в справі № 1522/29764/12 про надання дозволу на проведення обшуку у житлі та підсобних приміщеннях ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 07 серпня 2019 року на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відмовив у відкритті провадження. 
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 28 серпня 2019 року ухвалу суду скасував в частині відмови у відкритті провадження щодо визнання протиправними дій слідчого в особливо важливих справах відділу Прокуратури від 21 грудня 2012 року по кримінальному провадженню № 42013170000000032 по складанню клопотання про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а також проведення обшуку за вказаною адресою. Справу в цій частині направив до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 10 вересня 2019 року відкрив провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року.
Цей же суд ухвалою від 27 вересня 2019 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 КАС України.
Відповідно до частини шостої статті 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 серед іншого наводить мотиви щодо розгляду цієї справи судами попередніх інстанцій з порушенням правил предметної юрисдикції. Скаржник посилається на констатацію факту свавільного втручання у права людини, що є безумовною підставою для визнання судом недопустимими доказів, одержаних таким шляхом. Із урахуванням того, що окремі з порушуваних особою питань не підлягають окремому розгляду судом, не вбачає підстав відносити спір до компетенції суду іншої юрисдикції, до предмета якої відповідні правовідносини не належать.
Згідно із частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
На час вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про наявність підстав для прийняття до розгляду цієї справи набрав чинності Закон України від 02 жовтня 2019 року № 142-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та щодо строків повернення справи» (дата набрання чинності 19 жовтня 2019 року; далі Закон № 142-IX). 
Згідно з частиною шостою статті 346 КАС України в редакції цього Закону справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.
Відповідно до частини шостої статті 347 КАС України у редакції цього Закону Велика Палата Верховного Суду через постановлення ухвали повертає (передає) справу відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті), якщо дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, <…> про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, <…>, або якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах. Справа, повернута на розгляд колегії суддів (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.
У розумінні наведених положень з дати набрання ними чинності колегія суддів (палата, об`єднана палата) касаційного суду не повинні направляти до Великої Палати Верховного Суду для перегляду справи за наявності виняткових умов, передбачених частиною шостою статті 346 КАС України, а Велика Палата зобов`язана повернути (передати) справу до відповідної колегії чи складу суду, який її направив, якщо будуть встановлені обставини, що унеможливлювали скерування справи до Великої Палати. 
Таким, що відповідає вимогам частини сьомої статті 347 КАС України, належить визнавати й рішення, коли Велика Палата Верховного Суду ухвалою поверне або передасть назад до суду, який її направив, справу, що була направлена до Великої Палати раніше, тобто ще до набрання чинності змін до цього Кодексу, внесених Законом № 142-IX, оскільки на час вчинення процесуальної дії щодо прийняття до розгляду Великою Палатою Верховного Суду такої справи вже діє норма процесуального закону, що забороняє брати її до провадження цього суду за наявності підстав, передбачених частиною шостою статті 346 КАС України. Однією з таких підстав власне й є висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у її постанові щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах. 
Як згадано вище, у касаційній скарзі скаржник притримується думки, що предметом цього спору є законність процесуальних актів та дій, вчинених правоохоронним органом при здійсненні процесуальних повноважень, а не владні публічні дії суб`єкта владних повноважень (Прокуратури).
Правова позиція у подібних правовідносинах щодо юрисдикції спорів, пов`язаних зі скаргою осіб стосовно законності дій слідчого, вчинених у порядку виконання рішення слідчого судді, висловлювалась у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 802/1335/17-а.
У цьому рішенні Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок у контексті спірних правовідносин певним чином подібних до тих, на підставі яких касаційний суд ухвалив рішення про направлення цієї справи до Великої Палати. У згаданій справі також заявлялися вимоги про дотримання порядку оскарження рішень, дій та бездіяльності співробітників Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (дії слідчого щодо проведення обшуку за місцем проживання та реєстрації особи з метою відшукання та вилучення речей, які заборонені в вільному обігу, - вогнепальної зброї та бойових припасів). 
Велика Палата Верховного Суду підкреслила, що у випадках, коли на момент звернення особи зі скаргою на проведені у кримінальному провадженні процесуальні дії, які за правилами КПК не підлягають окремому оскарженню і можуть перевірятися при розгляді судом кримінальної справи по суті, кримінальне провадження припинено на підставі визначеного законом процесуального рішення, розгляд таких скарг за правилами кримінального судочинства стає неможливим. Виключно в цьому разі, у зв`язку з відсутністю в особи альтернативного способу юридичного захисту, з метою реалізації її права за статтею 13 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, а також з урахуванням того, що в даній ситуації перевірка правомірності слідчих дій за іншою процедурою не може зашкодити реалізації завдань кримінального провадження, позов має розглядатися судом адміністративної юрисдикції.
Натомість правомірність обшуку й інших процесуальних дій, проведених у межах кримінального провадження, яке не припинено, підлягає перевірці судом у порядку кримінального судочинства. Відповідно до пункту другого частини другої статті 19 КАС України на справи за скаргами на такі процесуальні дії юрисдикція адміністративних судів не поширюється.
Отож, зміст та матеріали касаційної скарги, подібність спірних правовідносин до тих, щодо яких формульований правозастосовний висновок Великої Палати Верховного Суду, нормативні положення, які регламентують порядок направлення справи до цього Суду, вказують на існування обставин, за яких касаційна скарга ОСОБА_1 на судові рішення у справі з означеними вище позовними вимогами підлягає поверненню відповідній колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для продовження розгляду.
Керуючись статтями 345, 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до прокуратури Одеської області про визнання протиправними дій та рішення посадових осіб повернути на розгляд відповідній колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                     М. І. Гриців
Судді:                                    Н. О. Антонюк                                            В. С. Князєв
Т. О. Анцупова                                           Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна                                             Н. П. Лященко
В. В. Британчук                                          О. Б. Прокопенко
Ю. Л. Власов                                              Л. І. Рогач
Д. А. Гудима                                               О. М. Ситнік
В. І. Данішевська                                      О. С. Ткачук
Ж. М. Єленіна                                            В. Ю. Уркевич
О. Р. Кібенко                                              О. Г. Яновська