УХВАЛА

27 лютого 2020 року 
Київ
справа №160/2455/19
адміністративне провадження №К/9901/36265/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 червня 2019 року, додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі №160/2455/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 24 грудня 2019 року надійшла касаційна скарга Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 червня 2019 року, додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі №160/2455/19.

Ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2019 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»). Скаржнику надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції документу про сплату (доплату) судового збору в установленому законом розмірі. 

На виконання цієї ухвали та в межах встановленого у ній десятиденного строку, скаржник направив до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору. Клопотання мотивоване тим, що на розрахунковому рахунку Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області відсутні кошти за КЕКВ №2800 «Інші видатки», з яких можна сплатити збір, тому заявник не має можливості сплатити судовий збір у встановлений Верховним Судом строк. Зазначає, що наразі очікується надходження коштів на рахунок скаржника за КЕКВ №2800 «Інші видатки» для сплати судового збору. На підтвердження цих обставин скаржник долучив до заяви довідку Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 15.01.2020 №20074/ЛК.

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору і продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги на десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ухвала про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги отримана скаржником 7 лютого 2020 року.

На виконання цієї ухвали Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області 17 лютого 2020 року направило до Верховного Суду клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги, в обґрунтування вказаного клопотання відповідач посилається на відсутність фінансування на сплату судового збору та додає копію довідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 15.01.2020 №20074/ЛК і копії листів Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 16.12.2019 №07-34-06/13974 та від 16.12.2019 №07-34-06/14023.

Перевіряючи матеріали заявленого клопотання, Верховний Суд зазначає таке.

Залишення касаційної скарги без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення недоліків касаційної скарги та дотримання порядку її подання.

Тривалість строку для усунення недоліків визначається з урахуванням необхідного часу для повідомлення сторони про залишення заяви без руху у зв`язку з допущеними недоліками та їх виправлення.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області є державним органом.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші видатки», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що установа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною при вирішенні питання про поновлення чи продовження строку, встановленого законом або судом.

Перевіряючи обставини заявленого клопотання відповідача, Судом встановлено, що Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області повторно посилається на довідку від 15.01.2020 №20074/ЛК, отже доказів які б свідчили про активність дій, спрямованих на отримання фінансування для сплати судового збору саме на виконання вимог ухвали суду від 27 грудня 2019 року скаржником не надано.

У зв`язку з цим доводи скаржника, наведені в обґрунтування підстав для продовження процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги, не можуть бути оцінені як об`єктивна перешкода при вирішенні питання щодо продовження цього строку.

Згідно частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, подана у цій справі касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала. 

Керуючись статтями 169, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 червня 2019 року, додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі №160/2455/19 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена. 

………………………….
Н.М. Мартинюк,
Суддя Верховного Суду