У Х В А Л А        
22 січня 2020 року
м. Київ
справа № 638/18641/17
провадження № 61-21548ск19 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 20 березня 2019 року у справі за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Харківська міська рада про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова,
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 20 березня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки згідно   з   поштовим   штемпелем  на  конверті  відправлена  до  Верховного  Суду  29 листопада 2019 року.
Заявник просила поновити пропущений строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що постанову Харківського апеляційного суду від 20 березня 2019 року вона отримала 07 листопада 2019 року. Також зазначала, що нею подано касаційну скаргу із пропуском строку на оскарження у зв`язку з розглядом Великою Палатою Верховного Суду справи, яка має вагоме значення для вирішення спору.
Ухвалою  Касаційного  цивільного  суду  у  складі  Верховного Суду від 10 грудня 2019 року визнано неповажними наведені заявником підстави пропуску строку, касаційну скаргу залишено без руху, а особі, яка її подала надано строк на усунення її недоліків. Зокрема,  ОСОБА_1 необхідно було надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій зазначити інші поважні підстави пропуску строку на касаційне оскарження, разом із належними та допустимими доказами, на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
ОСОБА_1 надіслала до Верховного Суду заяву, в якій як на причини пропуску строку на касаційне оскарження посилається на те, що про постанову Харківського апеляційного суду від 20 березня 2019 року вона довідалась із з засобів масової інформації у листопаді 2019 року, із текстом судового рішення ознайомилась на веб-сайті «Судова влада» 07 листопада 2019 року, постанову поштою не отримувала. Також зазначила ті ж самі підстави для поновлення строку, які містилися в касаційній скарзі щодо неподання нею касаційної скарги у зв`язку із розглядом Великою Палатою Верховного Суду іншої справи.
У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява №32053/13) у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» від 03 грудня 2003 року). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні  повноваження  судів  стосовно  часу  або  підстав для поновлення строків ( рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Із матеріалів касаційного провадження вбачається, що заявник ОСОБА_1 є відповідачем у справі і саме нею оскаржувалось рішення суду першої інстанції в Харківському апеляційному суді.
Разом із тим доказів, які свідчать про те, що копія оскаржуваного рішення апеляційного суду їй не надсилалась чи не була вручена нею надано, а інші доводи заявника також нічим не підтверджені та свідчать про її бездіяльність. 
Суд касаційної інстанції не може вирішити питання щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки належні та допустимі докази, які підтверджують ці обставини суду відсутні.
Станом на 22 січня 2020 року ухвала Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 грудня 2019 року заявником не виконана, тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 20 березня 2019 року у справі за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Харківська міська рада про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                               Є. В. Петров