ПОСТАНОВА 
Іменем України

13 лютого 2020 року                                                         м. Кропивницький
справа № 391/593/19
провадження № 22-ц/4809/206/20 
Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:                
головуючого судді: Черненка В.В.
        суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.
        секретар Гончар В.В.
учасники справи:
ОСОБА_1 
представник ПрАТ «Київстар» - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою  приватного акціонерного товариства «Київстар» на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25.10.2019, суддя Мумига І.М., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Київстар» про стягнення коштів за не отримані послуги,

 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до приватного акціонерного товариства «Київстар» про стягнення матеріальної за не отримані послуги.
На обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є користувачем мобільного телефонного зв`язку приватного акціонерного товариства «Київстар». 
28 березня 2019 року він придбав в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить підприємцю ОСОБА_3 , стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар» «Безлім Соцмережі» номер НОМЕР_2 вартістю 25 грн.
29 березня 2019 року активував сім карту та поповнив рахунок на суму 105,00 грн. за послугу зв`язку, послуга якої мала діяти протягом чотирьох тижнів. 
30 березня 2019 оператор мобільного зв`язку «Київстар» відключив від обслуговування придбану позивачем сім карту, без будь-яких пояснень.
При зверненні до оператора мобільного зв`язку йому було рекомендовано звернутись до найближчого центру обслуговування абонентів «Київстар». 
05 квітня 2019 року позивач звернувся письмово із скаргою до сервісного центру приватного акціонерного товариства «Київстар», який знаходиться за адресою вулиця Велика Перспективна, 15/7 м.Кропивницький з вимогами повернути йому витрачені кошти на придбання сім карти оператора «Київстар» в сумі 25,00 грн. та кошти покладені на рахунок в сумі 105 грн., але отримав письмову відповідь про відмову.
Позивач зазначив, що поніс матеріальні втрати на суму 429,81 грн.. які складаються із 25 грн. - вартість стартового пакету, 105 грн. - поповнення рахунку, 299 грн., 81 коп. - вартість пального придбаного з метою поїздки до центу обслуговування абонентів «Київстар».
Просив суд стягнути із ПрАТ «Київстар» на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 429, 81 грн. та моральну шкоду в сумі 1570,19 грн.
Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25.10.2019 позов задоволено частково.
В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначається, що суд не прийняв до уваги те, що позивач не надав доказів, що придбав стартовий пакет 28.03.2019 оператора мобільного зв`язку «Київстар» «Безлім Соцмережі» номер НОМЕР_2 вартістю 25 грн. Квитанція серії АБВ № 018880 не містить жодної інформації про стартовий пакет «Безлім Соцмережі» номер НОМЕР_2 . Крім того, сам по собі факт придбання особою стартового пакету, навіть якщо він доведений, не може автоматично доводити набуття особою статусу абонента. Відповідач в жодному документі не вказував, що надавав послуги позивачу. 
Висновки суду першої інстанції про те, що позивач ідентифікував картку, та здійснив перший платний вихідний телефонний дзвінок або скористався USSD - командою *111#, після чого споживач став абонентом оператора, не підтверджуються жодним доказом і є припущенням суду першої інстанції. Матеріали справи не місять жодного доказу, який би спростував наявність на сайті відповідача Умов надання телекомуніційних послуг ПрАТ «Київстар». При цьому спір у справі не пов`язаний із заміною однієї редакції іншою, а відповідні обставини суд першої інстанції взагалі не досліджував. Пункт 5.3.2 Умов не може застосовуватися до абонента номеру НОМЕР_2 , який незалежно від його особи є абонентом передплаченого зв`язку.
Підстави вказані позивачем про повернення коштів у зв`язку з тим, що начебто було відключено номер НОМЕР_2 не передбачені Правилами № 295. 
Зазначено, що абоненту номера НОМЕР_2 було тимчасово принено надання послуг у зв`язку з порушеннями користування зв`язком , що підтверджується актом № 30.03.2019-П-1 про порушення правил надання і отримання телекомунікаційних послуг.
Позивач не проходив процедуру реєстрації абонента згідно з ч. 2 ст. 32 Закону України «Про телекомунікації» та у відповідності до Порядку № 607. Крім того, жодний законодавчий акт не передбачає компенсацію витрат на пальне позивача у зв`язку із візитом у сервісний центр. Позивач не надав жодних доказів про завдання йому моральної шкоди.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 26.12.2019 по справі відкрито апеляційне провадження.
До суду не надано відзив на апеляційну скаргу.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 09.01.2020 справу призначено до розгляду.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає   задоволенню частковому з наступних підстав.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції встановив, що згідно розрахункової квитанції від 28.03.2019 ПП «Сергатий О.О.», продав стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар» «Безлім Соцмережі» номер НОМЕР_2 вартістю 25 грн. та провів поповнення рахунку на суму 105 грн. (а.с.8).
ОСОБА_1 звернувся до центру обслуговування абонентів «Київстар» зі скаргою 05.04.2019, про повернення коштів за вартість стартового пакету Київстар» номер НОМЕР_2 та 105,00 грн. за вартість поповнення рахунку та просив компенсувати проїзд з смт.Компаніївка до м. Кропивницького та в зворотному напрямку в сумі 299,81 грн (а.с.9).
Суд першої інстанції зазначив, що з відповіді приватного акціонерного товариства «Київстар», адресованої ОСОБА_1 , вбачається, що оскільки номер НОМЕР_2 офіційно не зареєстрований за ОСОБА_1 , як за абонентом «Київстар» то відповідно відсутні підстави для задоволення заявлених ним вимог (а.с.10).
Згідно квитанції АЗС ТОВ «Мото Трейдінг» наданої позивачем, останній здійснив заправку автомобіля на суму 299.81 грн. 05.04.2019 (а.с.8). 
З досліджених доказів наданих відповідачем встановлено, що телекомунікаційні послуги приватного акціонерного товариства «Київстар» надаються абонентам згідно Умов надання телекомунікаційних послуг приватного акціонерного товариства «Київстар» (а.с.37-54). 
Суд першої інстанції зазначив, що в судовому засідання представник відповідача ОСОБА_2 надав до суду копію Акту № 30.03.2019-П-1 про порушення правил надання і отримання телекомунікаційних послуг, згідно якого припинено надання телекомунікаційних послуг абонентських номерів в переліку яких зазначено номер НОМЕР_2 оператора мобільного зв`язку «Київстар», з метою забезпечення безперебійної роботи мережі рухомого (мобільного) зв`язку Київстар, недопущення дій, що можуть ускладнювати чи унеможливлювати надання послуг споживачам телекомунікаційних послуг та перешкоджати безпечній експлуатації мережі, підтримці її цілісності та взаємодії, захисту її інформаційної безпеки.
Суд першої інстанції встановив, що позивач придбав стартовий пакет 28 березня 2019 року оператора мобільного зв`язку «Київстар» «Безлім Соцмережі» номер НОМЕР_2 вартістю 25 грн.
29 березня 2019 року активував сім карту та поповнив рахунок на суму 105, 00 грн, що підтверджується квитанцією ПП «Сергатий О.О». 
30 березня 2019 оператор мобільного зв`язку «Київстар» відключив від обслуговування придбану ним сім карту, без будь-яких пояснень. 
На офіційному сайті приватного акціонерного товариства «Київстар» https://kyivstar.ua/ru/mm/tariffs/arhive/unlimsocial наявний тариф « Безлім Соцмережі » вартість 75 грн. за чотири неділі. На сьогоднішній день тариф закритий для підключення.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач діяв згідно Умов надання телекомунікаційних послуг Приватного акціонерного товариства «Київстар». Представник відповідача подав до суду Акт № 30.03.2019-П-1 про порушення правил надання і отримання телекомунікаційних послуг, згідно якого припинено надання телекомунікаційних послуг абонентських номерів в переліку яких зазначено номер НОМЕР_2 оператора мобільного зв`язку «Київстар», тому суд розцінює даний факт, як визнання номеру НОМЕР_2 за позивачем, оскільки останній вставив та ідентифікував картку, здійснив перший платний вихідний телефонний дзвінок або скористався USSD-командою *111#, після чого споживач став Абонентом Оператора. Умови надання телекомунікаційних послуг Приватного акціонерного товариства «Київстар» поширюються на всіх без виключення Абонентів Оператора, але всупереч п.п. 5.1, 5.3.2 позивача не повідомлено у визначений строк не пізніше ніж за 7 днів до початку застосування відповідних змін, а в випадку позивача припинення обслуговування тарифного плану, що є істотним порушенням умов договору.
Суд першої інстанції зазначив, що представником відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відключення позивача від телекомуніційних послуг, наданий акт  № 30.03.2019-П-1 від 31.03.2019 року таких доказів не містить, а тільки констатує факт відключення.
Матеріали справи не містять підтверджень, що позивач ознайомився і погодився з Умовами надання телекомунікаційних послуг Приватного акціонерного товариства «Київстар». Надані відповідачем Умови надання телекомунікаційних послуг Приватного акціонерного товариства «Київстар», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою договору, якщо вони не підписані та не визнаються споживачем телекомунікаційних послуг.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди в сумі 429,81 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Суд першої інстанції заначив, що внаслідок позбавлення телефонного зв`язку, власних коштів, позивач зазнав і моральної шкоди, яка виразились у душевних переживаннях в зв`язку з порушенням звичайного способу життя, позивач зазнав душевних хвилювань, що полягали в неможливості зв`язуватись з рідними, вирішувати термінові питання по роботі та особистого характеру, зв`язуватись з іншими абонентами, вживати заходів для захисту порушеного права, чим було порушено його звичний життєвий уклад, що відобразилось на його здоров`ї, а саме: втрата сну, апетиту, часткове безсоння, підвищення знервованості. Суд вважав, що зазначені позивачем підстави спричинення моральної шкоди не підлягають доказуванню, а тому прийшов до висновку, що розмір грошового відшкодування за завдану моральну шкоду становить 500.00 грн. і зазначену суму відшкодування слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
З урахуванням вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі та застосуванні норми права  до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права. 
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 13  ЦПК України  суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених   нею  вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є користувачем мобільного телефонного зв`язку приватного акціонерного товариства «Київстар». 
28 березня 2019 року він придбав в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою смт. Компаніївка вулиця Вишнева 11 та належить підприємцю ОСОБА_3 , стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар» «Безлім Соцмережі» номер НОМЕР_2 вартістю 25 грн.
29 березня 2019 року активував сім карту та поповнив рахунок на суму 105,00 грн. за послугу зв`язку, послуга якої мала діяти протягом чотирьох тижнів. 
30 березня 2019 оператор мобільного зв`язку «Київстар» відключив від обслуговування придбану позивачем сім карту, без будь-яких пояснень.
При зверненні до оператора мобільного зв`язку йому було рекомендовано звернутись до найближчого центру обслуговування абонентів «Київстар». 
05 квітня 2019 року позивач звернувся письмово із скаргою до сервісного центру приватного акціонерного товариства «Київстар», який знаходиться за адресою вулиця Велика Перспективна, 15/7 м. Кропивницький з вимогами повернути йому витрачені кошти на придбання сім карти оператора «Київстар» в сумі 25,00 грн. та кошти покладені на рахунок в сумі 105 грн., але отримав письмову відповідь про відмову.
Позивач зазначив, що поніс матеріальні втрати на суму 429,81 грн.. які складаються із 25 грн. - вартість стартового пакету, 105 грн. - поповнення рахунку, 299 грн., 81 коп. - вартість пального придбаного з метою поїздки до центу обслуговування абонентів «Київстар».
Просив суд стягнути із ПрАТ «Київстар» на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 429, 81 грн. та моральну шкоду в сумі 1570,19 грн.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звертаючись до суду з позовом послався, як на належний доказ, на підтвердження позовних вимог на розрахункову квитанцію №018880 від 28.03.2019 видану ПП ОСОБА_3 код ЄДРПОУ 2412002412 в якій зазначено: поповнення рахунку -105 грн, стартовий пакет КС -25 грн. на загальну суму -130 грн. (а.с.8).
05.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до центру обслуговування абонентів «Київстар» зі скаргою, про повернення коштів за вартість стартового пакету Київстар» номер НОМЕР_2 та 105,00 грн. за вартість поповнення рахунку та просив компенсувати проїзд з смт.Компаніївка до м. Кропивницького та в зворотному напрямку в сумі 299,81 грн (а.с.9).
З відповіді приватного акціонерного товариства «Київстар» від 25.04.2019 року № 6212080569/03/03/02, адресованої ОСОБА_1 вбачається, що номер НОМЕР_2 не зареєстрований за ОСОБА_1 , як за абонентом «Київстар» відповідно відсутні підстави для задоволення заявлених ним вимог.
Крім того зазначено, що згідно статті 38 Закону України «Про телекомунікації», оператори телекомунікацій мають право на скорочення переліку або припинення надання телекомунікаційних послуг споживачам, які порушують правила надання і отримання телекомунікаційних послуг, або на відключення кінцевого обладнання споживача. Якщо воно не має виданого у становленому законодавстві порядку документу про підтвердження відповідності вимогам нормативних документів у сфері комунікації. (а.с.10).
З досліджених доказів наданих відповідачем встановлено, що телекомунікаційні послуги приватного акціонерного товариства «Київстар» надаються абонентам згідно Умов надання телекомунікаційних послуг приватного акціонерного товариства «Київстар» (а.с.37-54). 
Відповідач в запереченнях проти позову зазначає, що приватне акціонерне товариство «Київстар» з метою забезпечення безпечної та безперебійної роботи мережі рухомого(мобільного) зв`язку здійснює технічний нагляд за наданням та ориманням абонентами послуг вказаного зв`язку у тому числі із використанням обладнання (комплекс обладнання та програмного забезпечення аналізу та моніторингу трафіка телекомунікаційної мережі, сертифікат відповідності №220636 від 02.02.2009 року) яке зокрема аналізує та встановлює несанкціоноване використання телекомунікаційних мереж і автоматично інформує уповноважених працівників приватного акціонерного товариства «Київстар» про виявлені та припиненні порушення.
За допомогою вказаного обладнання з номеру НОМЕР_2 30.03.2019 року було зафіксовано ознаки несанкціонованого доступу до мережі рухомого(мобільного) звязку приватного акціонерного товариства «Київстар» , зокрема ознаки характерні для зміни виду трафіка з метою отримання максимального прибутку за рахунок його маршрутиризації за іншою розрахунковою таксою. 
Відповідно до п.17.ч.1 статті 39 Закону України «Про телекомунікації» п.п.3 54 Правил №295 , п.4.1.18 Умов , відповідач 30.03.2019 р. з метою виконання обов`язку вжиття заходів недопущення несанкціонованого доступу до телекомунікаційних мереж та інформації, що передається ними (оскільки такий обов`язок позивача встановленого законом та умовами публічного договору із абонентом номеру НОМЕР_2 )скоротив надання послуг абоненту за зазначеним номером.
30.03.2019 року відповідач надіслав абоненту номера НОМЕР_2 повідомлення, що послуга зв`язку за даним номером тимчасово недоступна. Для зясування деталей зазначено контактний безкоштовний номер-466. 
Відповідно до пп 35-1 п.39 Правил №295 оператори, провайдери зобов`язані у разі виявлення порушення споживачем плпунктів 2-5 , 5-1, 13, 14 пілпункту 36 Правил складати акт про порушення правил надання і отримання телекомунікаційних послуг за встановленою оператором, провайдером формою.
Представник відповідача надав до суду Акт № 30.03.2019-П-1 про порушення правил надання і отримання телекомунікаційних послуг, згідно якого припинено надання телекомунікаційних послуг абонентських номерів в переліку яких зазначено номер НОМЕР_2 оператора мобільного зв`язку «Київстар».
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що для вирішення питання у звязку з тимчасовим припиненням надання послуг зв`язку позивачу було запропоновано авторизуватися, однак позивач не здійснив зазначених дій.
Встановлені обставини свідчать, що доводи позивач про безпідставне припинення відповідачем по справі надання послуги зв`язку, абоненту номера НОМЕР_2 не знайшли свого підтвердження і спростовуються доводами надами відповідачем по справі.
В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вини відповідача у заподіянні збитків позивачу.
Для відновлення користування послугами зв`язку абоненту НОМЕР_2 необхідно виконати умови Правил,зокрема індетифікувати свою особу за даним номером оскільки були встановлені порушення, які зафіксовані в Акті № 30.03.2019-П-1 про порушення правил надання і отримання телекомунікаційних послуг, згідно якого припинено надання телекомунікаційних послуг абонентських номерів в переліку яких зазначено номер НОМЕР_2 оператора мобільного зв`язку «Київстар».
Висновки суду першої інстанції, що представником відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відключення позивача від телекомунаційних послуг, а наданий акт № 30.03.2019-П-1 від 31.03.2019 року таких доказів не містить, а тільки констатує факт відключення є необґрунтованими оскільки зазначений акт містить обґрунтовані підстави припинення надання телекомунікаційних послуг ряду абонентів в тому числі і позивачу. 
Висновки суду першої інстанції, що матеріали справи не містять підтверджень, що позивач ознайомився і погодився з Умовами надання телекомунікаційних послуг Приватного акціонерного товариства «Київстар», оскільки надані відповідачем Умови надання телекомунікаційних послуг Приватного акціонерного товариства «Київстар», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою договору, якщо вони не підписані та не визнаються споживачем телекомунікаційних послуг є необґрунтованими, оскільки абонент номера НОМЕР_2 не укладав письмовий договір з відповідачем, а придбав стартовий пакет знеособлено(анонімно) на умовах публічного договору.
Суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені обставини і постановив судове рішення яке не ґрунтується на належних та допустимих доказах.
Встановлені обставини дають підстави зробити висновок, що позивачем по справі не доведено належними та допустимими доказами заподіяння йому матеріальної шкоди, відповідно позов не підлягає задоволенню.
В апеляційній скарзі зазначається про стягнення судових витрат: судового збору, а також витрат відповідача, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників до іншого населеного пункту в сумі 3 251,42 грн., які були заявлені в суді першої інстанції.
У відповідності до вимог ч.1ст.138 ЦПК України  витрати, пов`язанні з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. 
Відповідно до ч. 2,3 ст.138 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, ст. 138 ЦПК України не передбачено стягнення судових витрат, пов`язаних з проїздом до іншого населеного пункту, а покладено їх безпосередньо на сторони. 
Колегія суддів дійшла висновку, що витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту відповідача  відшкодуванню не підлягають.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, приватному акціонерному товариству «Київстар» згідно ст.. 141 ЦПК України необхідно компенсувати судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, за рахунок держави.
Суд апеляційної інстанції, приймаючи до уваги встановлені обставини дійшов висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема не встановив дійсні обставини по справі і як наслідок ухвалив судове рішення, яке не ґрунтується на доказах .
Оскільки суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм процесуального та матеріального права, відповідно п.п 1,2,4 ч. 1 ст.376 ЦПК України зазначені обставини є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення, яким у задоволенні позову відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Київстар», задовольнити частково.
Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25.10.2019, скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Київстар» про стягнення коштів за не отримані послуги, відмовити.
Компенсувати приватному акціонерному товариству «Київстар» за рахунок держави судовий збір у розмірі 1152 грн. сплачений за подання апеляційної скарги. 
Текст постанови складено 21.02.2020 року.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: