Справа № 151/516/19
Провадження № 22-ц/801/275/2020
Категорія: 61
Головуючий у суді 1-ї інстанції Моцний В. С.
Доповідач:Марчук В. С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2020 року	Справа № 151/516/19	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючої: Марчук B.C.,
суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.
секретар : Богацька А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу № 151/516/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на транспортний засіб, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 26 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Моцного В.С., дата складання повного тексту рішення – 05.12.2019 року, - 

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась у Чечельницький районний суд Вінницької області з даним позовом. Позовні вимоги, мотивовані тим, що  ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її та відповідача ОСОБА_2 батьком, а також власником транспортного засобу - автомобіля VOLKSWAGEN, модель Transporter, 1999 року випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого Бершадським МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області 30 квітня 2013 року за реєстраційним номером АВ 9084 НОМЕР_3 .
15 вересня 2017 року ОСОБА_4 видав доручення своєму сину ОСОБА_2 на право користування даним автомобілем. 
02.10.2017 року ОСОБА_4 оформив заповіт у Бондурівській сільській раді Чечельницького району Вінницької області, згідно якого все своє майно де б воно не знаходилось, заповів ОСОБА_1 , яка є його дочкою.
ІНФОРМАЦІЯ_1 батько ОСОБА_4 помер, а 07.04.2018 року він був похований у с. Бондурівка Чечельницького району Вінницької області. 
Позивач зазначала, що не дивлячись на те, що відповідно до п.6 ст.248 ЦК України, термін дії представництва, тобто доручення, припиняється у день смерті особи, яка його видала, відповідачем ОСОБА_2 , шляхом обману державного адміністратора територіального сервісного центру Анпольської ОСОБА_5 О., 12.04.2018 року уклався договір купівлі-продажу від імені померлого ОСОБА_4 з відповідачем ОСОБА_3 , яким здійснилося відчуження оспорюваного автомобіля. 
Після підписання договору купівлі-продажу та перереєстрації автомобіля, на нього було видано новий державний номер - НОМЕР_4 .
Рішенням Чечельницького районного суду від 28 травня 2019 року у справі №686/25429/18 визнано недійсним договір купівлі продажу автомобіля від 12.04.2018 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 12.04.2018 року серії СХК №522398 на згаданий автомобіль на ім`я відповідачки ОСОБА_3 .
З урахуванням зазначеного, позивач просила суд визнати за нею право власності на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 1999 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_4 , у порядку спадкування за заповітом після смерті її батька ОСОБА_4 .
Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 26.11.2019 року позов задоволено частково. Вирішено: визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель Transporter, 1999 року випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , який був зареєстрований відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого Бершадським МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області 30 квітня 2013 року за реєстраційним номером НОМЕР_5 9084 НОМЕР_3 на ОСОБА_4 , у порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . 
Дане рішення грунтується на тому, що спірний автомобіль був придбаний покійним ОСОБА_4 у 2013 році у шлюбі з покійною ОСОБА_6 – матір`ю позивачки та відповідача ОСОБА_2 . Тим самим, відповідно до норми ст. 60 СК України, він був спільною сумісною власністю вказаного подружжя, тому 1/2 частина автомобіля була спадковим майном покійної ОСОБА_6 . Так, як відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері - ОСОБА_6 , а позивачка своєю заявою від прийняття спадщини після смерті матері відмовилася на користь брата – ОСОБА_2 , який є відповідачем у даній справі, то суд вважає, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входить лише Ѕ частина автомобіля, тому позов задоволено частково.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, як незаконне.
Вимоги апеляційної скарги зводяться до того, що 25.07.2015 року після смерті ОСОБА_6 , яка була дружиною ОСОБА_4 та матір`ю позивачки і відповідача ОСОБА_2 , за згодою всіх спадкоємців першої черги була заявлена письмова відмова від успадкування майна, яке було зареєстроване за померлою, тобто на земельний пай згідно державного акту про право власності на землю. 
Даний земельний пай успадкував ОСОБА_2 . Заяву про відмову від спадкування іншого майна, яке б належало ОСОБА_6 на правах спільної сумісної власності, ніхто із спадкоємців не писав, про що свідчить копія спадкової справи померлої.
Таким чином, скаржник стверджує, що автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель Transporter, 1999 року випуску, не був предметом спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , проте, суд першої інстанції не звернув увагу на даний факт та не застосував вимоги п.1 ст. 1226 ЦК України. 
Просить скасувати рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 26.11.2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повній мірі та вирішити питання судових витрат.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з огляду на наступне. 
Згідно частин першої – п`ятої ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду відповідає зазначеним правовим вимогам.
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В ході розгляду справи встановлені наступні обставини.
ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком позивачки та відповідача ОСОБА_2 , а також власником транспортного засобу - автомобіля VOLKSWAGEN, модель Transporter, 1999 року випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого Бершадським МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області 30 квітня 2013 року за реєстраційним номером АВ 9084 ВК.(а/с 134, 136, 47).
15 вересня 2017 року ОСОБА_4 видав доручення своєму сину ОСОБА_2 на право користування даним автомобілем, що визнається сторонами у справі та не підлягає доказуванню, виходячи з норми ч.1 ст. 82 ЦПК України.
02.10.2017 року ОСОБА_4 оформив заповіт у Бондурівській сільській раді Чечельницького району Вінницької області, згідно якого все своє майно де б воно не знаходилось, заповів ОСОБА_1 , яка є його дочкою. (а/с6).
ІНФОРМАЦІЯ_1 батько ОСОБА_4 помер, а 07.04.2018 року він був похований у с. Бондурівка Чечельницького району Вінницької області. (а/с5).
12.04.2018 року відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу вказаного автомобіля від імені померлого ОСОБА_4 з відповідачем ОСОБА_3 .
Після підписання договору купівлі-продажу та перереєстрації автомобіля, на нього було видано новий державний номер - НОМЕР_4 .
Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 , виданого 24.05.1959 року Бондурівською сільською радою Чечельницького району Вінницької області ОСОБА_6 та ОСОБА_4 були подружжям та постійно були зареєстровані в житловому будинку розташованому в АДРЕСА_1 . (а/с 153). Ці обставини теж визнаються сторонами у справі та не підлягають доказуванню, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України.
Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 866914 виданого 30.04.2013 року Бершадським МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області, ОСОБА_4 був власником автомобіля VOLKSWAGEN Transporter, 1999 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , з 2013 року (а\ НОМЕР_9 ), що вказує на те, що спірний автомобіль набутий за час шлюбу.
За вказаних обставин та норми ст. 60 СК України, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що даний автомобіль є спільною власністю подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що теж не спростовується сторонами.
Про спільну сумісну власність подружжя говорить і ст.368 ЦК України, де вказано, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_10 виданого 27.07.2015 року виконавчим комітетом Бондурівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Бондурівка. (а\с64).
Стаття 1220 ЦК України говорить, що внаслідок смерті особи відкривається спадщина. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. 
Отже, після смерті ОСОБА_6 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Бондурівка Чечельницького району Вінницької області, відкрилася спадщина ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Враховуючи зазначену правову норму та ті обставини, що автомобіль VOLKSWAGEN Transporter, 1999 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_8 на день смерті ОСОБА_6 був спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , на Ѕ частину цього автомобіля, разом з іншим майном, належним ОСОБА_6 , відкрилася спадщини в день смерті ОСОБА_6 .
Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Як вбачається із спадкової справи №248/2015, спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_6 , прийняв її син - ОСОБА_2 , з урахуванням часток спадщини за законом, від яких відмовилися на його користь батько ОСОБА_4 , сестра ОСОБА_10 та сестра ОСОБА_1 - позивачка у справі.( а/с 61-89).
У вказаній справі на а\с 63 міститься Заява ОСОБА_2 , що відповідає нормі ст. 1269 ЦК України, адресована приватному нотаріусу, у якій вказано, що ОСОБА_2 приймає все спадкове майно, яке залишилося на день смерті матері – ОСОБА_6 . 
На а/с 74 міститься Заява ОСОБА_1 , яка є позивачкою та апелянтом у справі, адресована до нотаріальної контори, де ОСОБА_1 відмовилася на користь ОСОБА_2 від належної частки спадщини за законом після смерті матері – ОСОБА_6 , а не від належної частки конкретного спадкового майна.
Право на відмову від прийняття спадщини передбачене ст. 1273 ЦК Україні, у якій зокрема, вказано, що відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною, а отже – можна відмовитися лише від всієї можливої спадщини. 
Право на відмову від прийняття спадщини на користь іншої особи визначене ст. 1274 ЦК України.
З огляду на вказані правові норми, відмова ОСОБА_1 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 на користь брата ОСОБА_2 , означає відмову від всього можливого спадкового майна ОСОБА_6 , а отже і від Ѕ частини автомобіля VOLKSWAGEN Transporter, 1999 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 .
Як видно з тієї ж спадкової справи №248/2015 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , вона була відкрита 01.12.2015 року за заявою ОСОБА_2 від 01.12.2015 року, що відповідає вимогам ст. ст. 1269, 1270 ЦК України в частині прийняття спадщини шляхом подання заяви та строків для прийняття спадщини.
Статтею 1296 ЦК України визначене право спадкоємця, який прийняв спадщину, одержати свідоцтво про право на спадщину. А у ч.3 ст. 1296 ЦК України зазначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Тому, відсутність у ОСОБА_2 свідоцтва про право на вказану спадкову Ѕ частину автомобіля, не спростовує факту прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_6 , до складу якої входила зазначена Ѕ частина спірного автомобіля.
З огляду на вказані обставини, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина лише на Ѕ частину автомобіля.
Як вбачається із спадкової справи №41/2018, ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 .
Щодо прийняття спадщини на оспорюваний автомобіль, ОСОБА_1 листом від 26 листопада 2018 року №1434/01-16 виданого приватним нотаріусом Чечельницького районного нотаріального округу Вінницької області Мільком А.М. було проінформовано, що автомобіль за померлим батьком ОСОБА_4 не зареєстровано і рекомендовано звернутись з цього приводу до суду (а\с7).
Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 28 травня 2019 року у справі №686/25429/18 визнано недійсним договір купівлі продажу автомобіля від 12.04.2018 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 12.04.2018 року серії СХК №522398 на згаданий автомобіль на ім`я відповідачки ОСОБА_3 (а\с 48, 9-11).
Цим же рішенням суду встановлені обставини про те, що договір купівлі-продажу автомобіля було здійснено з порушенням чинного законодавства, а саме: даний договір здійснено 12.04.2018 року на підставі довіреності від 15.09.2017 року, виданої ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а/с10). 
З огляду на викладене та правові наслідки недійсності правочину, визначені ст. 216 ЦК України, і оскільки попередній власник автомобіля ОСОБА_4 , на час визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, уже помер, то Ѕ частина спірного автомобіля відноситься до спадкового майна ОСОБА_4 , виходячи з норм ст. ст. 1218, 1220 ЦК України.
А так, як покійний ОСОБА_4 заповів все своє майно своїй дочці ОСОБА_1 , отже і зазначену Ѕ частину автомобіля, то позов ОСОБА_1 підлягає саме до часткового задоволення, як і вирішено судом першої інстанції.
Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги є безпідставними та суперечать матеріалам справи і нормам ЦК України, якими регулюється спадкове право, тому в силу ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 26 листопада 2019 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча суддя: В.С. Марчук 

Судді: М.В. Матківська 

В.В. Сопрун