ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/2721/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Юрко І.В. (доповідач), суддів:  Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,     
секретарі судового засідання Сколишеві О.О.,
за участі представників відповідача Пархомова Є.В., Чепор О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління з питань праці Запорізької міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року в адміністративній справі №280/2721/19 (головуючий суддя першої інстанції Кисіль Р.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Укрпромекологія» до Управління з питань праці Запорізької міської ради про скасування припису, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач 05.06.2019 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Управління з питань праці Запорізької міської ради, в якому просив скасувати припис про усунення виявлених порушень №ОМС-ЗП 1892/1499/НД/НП/АВ/П від 20.05.2019 року.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано припис про усунення виявлених порушень №ОМС-ЗП1892/1499/НД/НП/АВ/П від 20.05.2019.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що виявлене під час інспекційного відвідування порушення законодавства про працю зафіксовано та детально описано в акті інспекційного відвідування, зокрема зазначено, що ОСОБА_1 допущено до роботи без укладання трудового договору. Припис містить посилання на акт інспекційного відвідування. Відповідач не мав повноважень зобов`язати в приписі керівника позивача укласти трудовий договір саме з ОСОБА_1 , оскільки в силу норм КЗпП України, питання оформлення трудових відносин у разі виконання роботи без укладення трудового вирішується виключно в судовому порядку. Крім того, апелянт вказує, що в позовній заяві наведені інші обставини, якими обгрунтовані позовні вимоги, ніж ті, за якими суд першої інстанції задовольнив позов.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.
Представники відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити.
Представник позивача в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належим чином.
Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.           
          Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
          Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне. 
           26.04.2019 року Управлінням з питань праці Запорізької міської ради на підставі наказу від 26.04.2019 року №131р про організацію інспекційного відвідування, оформлено Направлення №106/н на проведення заходу державного нагляду (контролю), а саме проведення у період з 14.05.2019 року по 20.05.2019 року інспекційного відвідування ТОВ «НВО «Укрпромекологія» з питання виявлення неоформлених трудових відносин.
За результатами інспектування 20.05.2019 року складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ОМС-ЗП1892/1499/НД/НП/АВ, згідно з Розділом ІІІ якого виявлені наступні порушення: на території підприємства перебував громадянин ОСОБА_1 , який надав пояснення, що працює на підприємстві протягом декількох місяців та виконує роботи з обслуговування та ремонту комп`ютерної техніки на підприємстві. Також повідомив, що наразі у офісному приміщенні TOB «НВО «Укрпромекологія» усував проблеми, що виникли при роботі комп`ютерів, за викликом. Укладання з ним будь-якого договору на виконання роботи заперечує. Про необхідність виконання роботи йому повідомляли у телефонному режимі, роботу виконував на території підприємства, у режимі роботи підприємства, оплату здійснювали за кожний виклик. Представником підприємства Лучко О.М. усно, та у письмових поясненнях зазначено, що ОСОБА_1 перебував на території підприємства під час проведення контрольного заходу у зв`язку з одноразовим викликом для надання консультації саме у цей день. 
В акті зазначено, що жодного договору на виконання роботи чи надання послуг з ОСОБА_1 підприємством не надано, так як такий договір не укладався.
Згідно висновку акта інспекційного відвідування, оскільки ОСОБА_1 протягом певного періоду виконував роботу безпосередньо на підприємстві, у робочий час підприємства та на оплатній основі, за відсутністю укладеного ним з підприємством будь-якого договору на виконання робіт, відсутність його реєстрації в базі ЄДРПОУ як фізичної особи-підприємця, відсутність у нього іншої постійної роботи, тому має місце допуск працівника (фізичної особи) до роботи без належного оформлення трудових відносин. Таким чином, ОСОБА_1 допущено ТOB «НВО «Укрпромекологія» до роботи без укладання трудового договору (а.с.12-16, 68-70).
На підставі вказаного акту 20.05.2019 року відповідачем винесено припис про усунення виявлених порушень №ОМС-ЗП1892/1499/НД/НП/АВ/П, яким зобов`язано директора TOB «НВО «Укрпромекологія» Капустіна С .Б . усунути порушення стосовно допуску до роботи працівника без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу (ч.1 ст.21 КЗпП України, ч.1, 3 ст.24 КЗпП України) у строк до 20.06.2019 року (а.с.18).
          Не погодившись з вказаним приписом, TOB «НВО «Укрпромекологія» оскаржило його до суду.
          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що в приписі не зазначено якого саме працівника допустили до роботи без укладення трудового договору, а відтак, є незрозумілим яким чином його належить виконати. Оскаржуваний припис відповідача є юридично не визначеним.
          Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на таке.
Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР (далі по тексту - Закон №280/97-ВР) органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Відповідно до ч.3 ст.34 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів міських рад міст обласного значення та об`єднаних територіальних громад, зокрема, належать:
1) здійснення на відповідних територіях контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством;
2) накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством.
Відповідач є виконавчим органом Запорізької міської ради, що утворений на підставі ч.3 ст.34 Закону №280/97-ВР та рішення Запорізької міської ради від 20.12.2017 року №65 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.04.2016 року №36 «Про структуру виконавчих органів Запорізької міської ради, загальну чисельність апарату Запорізької міської ради та її виконавчих органів» (зі змінами) з метою здійснення на території міста Запоріжжя контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст.1 Закону України від 05.04.2007 року №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі по тексту- Закон №877) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно із ч.4 ст.2 Закону №877 заходи контролю здійснюються, в т.ч., органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Відповідно до ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) (даліпо тексту - Порядок №295). Зазначений Порядок був чинний на час призначення та початку проведення інспекційного відвідування позивача.
Порядок призначення та проведення інспекційного відвідування позивачем не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряється.
Пунктом 19 Порядку №295 встановлено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
Згідно із п.20 Порядку №295 акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.
У відповідності до п.23 Порядку №295 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
З аналізу зазначених норм можна зробити висновок, що у разі виявлення та фіксування в акті інспекційного відвідування порушень законодавства про працю, інспектор праці зобов`язаний скласти припис на їх усунення. В зв`язку з тим, що припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога, то порушення, які необхідно усунути, повинні бути в ньому викладені чітко та конкретизовано. Чинне законодавство не передбачає права інспектора праці зазначати в приписі загальні (не конкретизовані) порушення чи не зазначати осіб, яких вони стосуються. У разі неконкретизації виявленого порушення, керівник об`єкта відвідування або його уповноважений представник не в змозі буде вчинити дії на його усунення, оскільки тоді воно може стосуватися невизначеного кола осіб. 
Так, в приписі №ОМС-ЗП1892/1499/НД/НП/АВ/П від 20.05.2019 року в якості порушення, яке необхідно усунути, зазначено: «Допуск до роботи працівника без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу», та визначений термін виконання - 20.06.2019 року.
Тобто в приписі не зазначено якого саме працівника допустили до роботи без укладення трудового договору, а відтак, є незрозумілим яким чином його належить виконати.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї відповідач зазначає, що виявлене під час інспекційного відвідування порушення законодавства про працю зафіксовано та детально описано в акті інспекційного відвідування, зокрема зазначено, що ОСОБА_1 допущено до роботи без укладання трудового договору. В самому приписі містяться посилання на акт інспекційного відвідування. Відповідач не мав повноважень зобов`язати в приписі керівника ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Укрпромекологія» укласти трудовий договір саме з ОСОБА_1 , оскільки в силу норм КЗпП України, питання оформлення трудових відносин у разі виконання роботи без укладення трудового вирішується виключно в судовому порядку. Перебування фізичної особи у трудових відносинах з роботодавцем має бути забезпечено виключно за добровільної згоди сторін таких правовідносин.
          З цього приводу суд зазначає, що без визначення конкретної вимоги щодо усунення порушення, виконання обов`язкового припису не є можливим, що в подальшому стане підставою для застосування до позивача певних негативних наслідків.
За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржуваний припис відповідача є юридично не визначеним.
          Посилання апелянта на ту обставину, що позовні вимоги про скасування припису не містять посилання на зміст припису, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки встановлення судом невідповідності порядку прийняття припису є самостійною та достатньою підставою для його скасування, та виключає подальше дослідження обгрунтованості визначених вказаним приписом вимог.

          Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених   статтею 78   цього Кодексу.
          Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття припису про усунення виявлених порушень №ОМС-ЗП1892/1499/НД/НП/АВ/П від 20.05.2019 року.
          За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
          Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
          Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 4, 12, 77, 243, 250, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328,329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
          
П О С Т А Н О В И В:
                              Апеляційну скаргу Управління з питань праці Запорізької міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року в адміністративній справі № 280/2721/19 залишити без задоволення.
          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року в адміністративній справі № 280/2721/19 залишити без змін. 
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Повне судове рішення складено 15 січня 2020 року.

   
Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак