Ухвала
 
28 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 520/5345/18
провадження № 61-16276св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 02 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
04 травня 2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовною заявою до суду про стягнення боргу та просила стягнути з  ОСОБА_1 на користь позивача грошові кошти в розмірі 5 753 000 грн. Позивач обґрунтовувала свої вимоги тим, що у червні 2010 року домовилась із громадянином ОСОБА_3 про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та передала грошові кошти у вигляді завдатку у сумі 220 000 дол. США. Однак громадянин ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 так і не уклавши основний договір купівлі-продажу та не повернувши гроші. Після його смерті було відкрито спадщину на ім`я його доньки, яка 14 квітня 2011 року власноруч написала розписку про те, що визнає борг батька у розмірі еквівалентному 220 000 дол. США та прийняла на себе зобов`язання повернути борг позивачу у повному об`ємі після вступу у спадщину та за рахунок належного їй на праві власності майна. Однак відповідач, подавши документи для вступу у спадщину, оформила її у встановленому законом порядку лише 29 липня 2016 року, коли оформила на себе право власності на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 , про що свідчить запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та після оформлення права власності боргові зобов`язання не виконує.
 
Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 02 листопада 2018 року позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 5 753 000 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 8 800 грн та 352,40 грн сплати за витребування доказів.
 
Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що після написання ОСОБА_1 14 квітня 2011 року розписки, відповідно до якої вона бере на себе зобов`язання по поверненню ОСОБА_2 боргу, між сторонами виникли правовідносини про виконання зобов`язань про повернення грошових коштів відповідно до умов, викладених у розписці. Тобто, за згодою сторін, було укладено договір позики як новація боргових зобов`язань за іншими правовідносинами (повернення заборгованості спадкодавця). Відповідно до умов договору, укладеного між сторонами, які викладені у розписці, момент виконання зобов`язань визначений із моменту вступу у спадщину, що відповідно до відомостей з реєстру реєстрації нерухомості остаточно було здійснено ОСОБА_1 29 липня 2016 року, а тому відсутні підстави для застосування строків позовної давності до заявлених позовних вимог, які заявлені до спливу визначеного у статті 257 ЦК України загального строку позовної давності у три роки. 
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 20 червня 2019 року рішення Київського районного суду міста Одеси від 02 листопада 2018 року змінено в частині мотивування, в іншій частині  залишено без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку по суті спору, однак мотиви з яких суд дійшов до відповідних висновків потребують зміни та уточнення.
 
21 серпня 2019 року ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_1 , за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду міста Одеси від 02 листопада 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 червня 2019 року в указаній вище справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі.
 
25 лютого 2020 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 02 листопада 2018 року.
 
Клопотання мотивоване, зокрема тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. 21 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження ВП № 59869930 про виконання виконавчого листа № 520/5345/18, виданого 14 серпня 2019 року Київським районним судом міста Одеси,  на підтвердження чого надано докази.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.
 
Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
 
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови. 
 
Оскільки заявником наведено обґрунтовані підстави зупинення виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 02 листопада 2018 року, а також додано докази, які підтверджують необхідність зупинення виконання судового рішення, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та зупинення виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 02 листопада 2018 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Керуючись статтями 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання судового рішення задовольнити.
 
Зупинити виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 02 листопада 2018 року до закінчення касаційного провадження.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	А. І. Грушицький   В. В. Сердюк    І. М. Фаловська