ПОСТАНОВА
Іменем України

12 грудня 2019 року 
Київ
справа №211/5419/16-а(2-а/211/144/16)
адміністративне провадження №К/9901/24410/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого    - Калашнікової О.В.,
суддів - Білак М.В., Губської О.А.
розглянувши в письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №211/5419/16-а (2-а/211/144/16)
за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Комарова Романа Юрійовича, третя особа - Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції на постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 28 березня 2017 року (прийняту у складі головуючого судді - Ткаченко С.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Дурасової Ю.В., суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.)

І. Суть спору

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора роти №2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Комарова Романа Юрійовича, третя особа - Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, в якому просив:

1.1. визнати протиправними дії Інспектора роти №2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Комарова Романа Юрійовича щодо складання постанови серії АР № 067051 від 22 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності за порушення частини 2 статті 122 КУпАП.

1.2. визнати протиправною та скасувати постанову серії АР № 067051 від 22 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності за порушення частини 2 статті 122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

2. 22 листопада 2016 року інспектор роти № 2 батальйону УПП у м. Кривий Ріг Комаров Р.Ю. виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 067051, відповідно до якої ОСОБА_1 22 листопада 2016 року о 21-15 годині керуючи автомобілем «Міцубіші Лансер», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кривий Ріг, проїхав перехрестя об`їзна дорога - вул. Лісового на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е Правил дорожнього руху України.

2.1. Вказаною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

2.2. Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом, про його скасування.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

3. Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 28 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року, позов задоволено частково.

3.1. Визнано протиправними дії інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління     патрульної поліції у м. Кривому Розі Комарова Романа Юрійовича та скасовано постанову серії АР № 067051 від 22 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення частини 2 статті 122 КУпАП. В іншій частині позовної заяви відмовлено.

3.2. Задовольняючи позовні вимоги частково, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що інспектор не виконав вимоги закону, не врахував при винесенні постанови докази передбачені статтею 251 КУпАП та обставини, визначені у статті 280 КУпАП. Постанова містить лише фабулу адміністративного проступку без посилання на докази, в ній не надано оцінку доказам, в порядку 252 КУпАП, тобто вона не має мотивування.

IV. Касаційне оскарження

4. У касаційній скарзі Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, посилаючись на порушення судами першої та  апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

5. В обґрунтування касаційної скарги вказує, що суди під час розгляду справи дали неналежну та необ`єктивну оцінку доказам, які є у справі, неповно з`ясували обставини, що мають значення для справи, крім того, висновки судів не відповідають обставинам справи, оскільки на відео наданому до суду, в якості доказів, видно як позивач проїхав на червоний сигнал світлофору.

6. Позивач відзиву на касаційну скаргу не надав.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

7. Конституція України.

7.1. Частина 2 статті 19 Конституції України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

8. Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

8.2. Частина 2 статті 122 КУпАП. Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

8.3. Стаття 245 КУпАП. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

8.4. Стаття 251 КУпАП. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

8.5. Стаття 252 КУпАП. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

8.6. Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

9. Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року                № 1306 "Про правила дорожнього руху".

9.1. Відповідно до п. 8.7.3 ПДР сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

9.2. Згідно із п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. 

9.3. Пунктом 8.11 ПДР передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. 

VI. Позиція Верховного Суду

10. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

11. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

12. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого. 

13. Правилами дорожнього руху визначено обставини, за наявності яких водій може продовжувати рух на перехресті не вдаючись до екстреного гальмування.

14. Судами встановлено, що позивач заперечуючи факт вчинення ним вищезазначеного правопорушення зазначив, що зміна сигналу світлофора відбулася безпосередньо на межі перехрестя, тому у нього був вибір або різко загальмувати, або закінчити поворот на заборонений сигнал світлофора. В зв`язку з тим, що в машині знаходились інші пасажири - дружина та дитина, багаж, погодні умови (слизька дорога) він діяв відповідно до п. 8.11 ПДР, а саме «водій, який при ввімкненому жовтому сигналі світлофора не може зупинити у відповідному місці транспортний засіб без застосування екстреного гальмування, має право рухатися далі за умови забезпечення безпеки руху».

15. Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

16. Досліджуючи наданий відповідачем відеозапис, судами встановлено, що вказаним відеозаписом не зафіксовано факт порушення позивачем вимог пункту п.8.7.3 е ПДР, зокрема, з нього не можливо встановити, де саме був автомобіль позивача, коли відбулася зміна сигналу світлофору на червоний - до перехрестя чи на його межі; не видно пішохідного переходу, оскільки запис проводився на значній відстані, з огляду на що, суди дійшли висновку, що позивач діяв у відповідності до п. 8.11 ПДР.

17. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України (в редакції чинній на момент розгляду справи судами), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

18. Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, відповідачем не надано.

19. З огляду на встановлені обставини справи, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що постанову по справі про адміністративне правопорушення прийняту відносно позивача не може бути визнано обґрунтованою та правомірною, а отже у судів були наявні підстави для її скасування.

20. Доводи, викладені у касаційній скарзі, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин.

21. Аналогічних правових висновків Верховний Суд дійшов, зокрема, у справі №751/4088/17 (постанова К/9901/19949/18 від 26 липня 2019 року).

22. З огляду на викладене, Верховний Суд вважає правильними висновки судів першої та апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

23. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

24. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

VIІ. Судові витрати

25. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.  

2. Постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 28 березня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
М.В. Білак 
 О.А. Губська ,
Судді Верховного Суду