ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.006165 пров. № А/857/1399/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                  Кушнерика М.П.
суддів                                                                       Курильця А.Р., Мікули О.І.
за участю секретаря судового засідання                      Юник А.А.
           
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Галицького відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року, прийняте суддею Лунь З.І., в м.Львові, в порядку письмового провадження, у справі № 1.380.2019.006165 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними і скасування постанов, -

                                                    В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про стягнення виконавчого збору від 24.07.2019 ВП№59609509 та про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2019 ВП№60468523.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року позов задоволено.
Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) подав апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування фактичних обставин справи, які мають значення для справи.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що державний виконавець одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Постанова про стягнення виконавчого збору була винесена до моменту прийняття Львівським апеляційним судом ухвали про відкриття апеляційного провадження, такий факт не може бути врахованим при оскарження даної постанови.
Оскільки постанову про стягнення виконавчого збору ВП №59609509 від 24.07.2019 року не виконано при закінченні цього виконавчого провадження, її виділено в окреме провадження (ВП №60468523) відповідно до вимог ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».
Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що відповідачем з врахуванням поновлення апеляційним судом строку подання апеляційної скарги та прийняття до розгляду такої у справі №461/3983/16-ц, не зупинено виконавче провадження, а винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та звернуто постанову про стягнення виконавчого провадження до примусового виконання.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, яка просить апеляційну скаргу задоволити, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Судом встановлено, що постановою державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Паращак С.В. від 24.07.2019 року відкрито виконавче провадження №59609509 з виконання виконавчого листа №461/3893/16-ц, виданого Галицьким районним судом м. Львова 23.12.2016 року про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом видачі дублікату ключів від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 та забезпечити йому безперешкодний доступ до вказаної квартири.
24.07.2019 у цьому ж виконавчому провадженні винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі двох мінімальних заробітних плат.
24.09.2019 Львівським апеляційним судом винесено ухвалу про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 08.08.2016 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні квартирою та забезпечення доступу до квартири.
07.10.2019 ОСОБА_1 звернулася із заявою до державного виконавця Паращак С.В. про повернення виконавчого листа Галицького районного суду м. Львова від 08.08.2016 №461/3893/16-ц у зв`язку з поновленням строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття судом такої апеляційної скарги до розгляду.
08.10.2019 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 рішення суду.
01.11.2019 державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кізюк Р.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60468523 з виконання постанови №59609509 від 24.07.2019 про стягнення виконавчого збору в розмірі 8364,00грн.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що оспорена постанова відповідачем прийнята правомірно, виходячи з наступного.
 Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами частини другої статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України “Про виконавче провадження” №1404-VIII від 02.06.2016 (далі – Закон №1404-VIII). 
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ надано визначення виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - як сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною 5 статті 26 Закону України “Про виконавче провадження” виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Порядок та розміри справляння виконавчого збору регламентовано статтею 27 Закону України “Про виконавче провадження”.
Згідно з ч.1 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній станом на час прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 59609509 від 24.07.2019 р.), виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. 
Виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню) - ч.1 ст.38 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до пункту 11 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі: надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження – частина 3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до частини третьої ст.40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
З системного аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є фактичне виконання судового рішення та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення; заява боржника з інформацією про поновлення строку та відкриття апеляційного провадження на рішення суду, за яким видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження є підставою для зупинення виконавчого провадження. Зупинення виконавчого провадження та закінчення виконавчого провадження є взаємовиключними діями виконавця.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що виносячи постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі ухвали Львівського апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 08.08.2016 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні квартирою та забезпечення доступу до квартири, відповідач діяв в порушення вимогам ст.38, 39 Закону № 1404-VIII.
І, як наслідок, підстави для стягнення виконавчого збору з позивача – ОСОБА_1 – відсутні.
Щодо покликання апелянта на те, що позивачкою пропущено строк оскарження постанови про стягнення виконавчого збору від 24.07.2019 року, оскільки така була скерована їй разом з постановою про відкриття виконавчого провадження №59609509 поштовим рекомендаційним відправленням №7901907869060, то апеляційний суд не приймає таке до уваги, так як з списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, на які покликається апелянт не вбачається скерування ОСОБА_1 оспореної постанови державного виконавця.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України  - кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, постанови державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про стягнення виконавчого збору ВП № 59609509 від 24.07.2019 та про відкриття виконавчого провадження ВП №60468523 від 01.11.2019 є протиправними та підлягають скасуванню.
Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

      керуючись ст.ст.243, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -
                                              П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Галицького відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) – залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року, у справі № 1.380.2019.006165, - без змін.  
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула	
Повне судове рішення складено 28.02.2020 року о 11.50 год.