ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/631/20 Справа № 200/17605/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шевцова Т. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
за участю секретаря – Синенка Є.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою 
               Моторно (транспортного) страхового бюро України, 

на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2018 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторно (транспортного) страхового бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, - 

ВСТАНОВИЛА: 

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування завданої матеріальної шкоди 793,97 грн., витрати на оплату за проведення експертного дослідження авто-товарознавця в розмірі 1 500,00 грн.; витрати на оплату за подання телефонограми у розмірі 1 019,91 грн., та МТСБУ у відшкодування матеріальної шкоди 100 000 грн., покласти на відповідачів судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14 травня 2016 року у м. Дніпро в районі перехрестя проїзних частин вулиць Запорізьке шосе та Панікахи сталась ДТП за участі двох транспортних засобів - автомобіля INFINITI QX56, р.н. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля Шевроле Авео SF 694, р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2 .
Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні ушкодження, матеріальний збиток від яких згідно висновку №ZU240516 від 28 липня 2016 року експерта – автотоварознавця ОСОБА_4 , оцінюється в сумі 100 793,97 грн.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 не була застрахована, він не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
В той же час цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем INFINITI QX56, р.н. НОМЕР_1 , що належить на праві власності позивачу, була застрахована в ТоДВ Страхове товариство «Домінанта». Посилаюячись на дані обставини заявник просила задовольнити її позовні вимоги.
Заочним рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2018 року частково задоволено заявлені позовні вимоги. Стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 у відшкодування завданої матеріальної шкоди 793,97 грн., витрати на оплату за проведення експертного дослідження авто-товарознавця в розмірі 1 500,00 грн., судовий збір у розмірі 229,40 грн., а всього 2 523,37 грн. 
Стягнуто з МТСБУ на користь  ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 100 000 грн.; судовий збір у розмірі 1 000 грн., а всього 101 000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням МТСБУ, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог до МТСБУ та ухвалити нове про відмову в задоволені в цій частині позовних вимог посилаючись на те, що позивачем було пропущено річний строк для звернення з вимогою до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.
ОСОБА_1 надала суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечую проти доводів скарги, вважає їх необгрунтованими, а скарга не підлягає задоволенню.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
       Судом встановлено, що  ОСОБА_1 є власником автомобіля INFINITI QX56, р.н.  НОМЕР_1 . 
       14 травня 2016 року ДТП сталася з вини водія  ОСОБА_2 , який керував автомобілем Шевроле Авео SF694, р.н.  НОМЕР_2 , що підтверджується постановою Бабушкніського районного суду м.Дніпропетровська від 24 жовтня 2016 рока. Вказана постанова суду набрала законної сили. 
       На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія  ОСОБА_2 , який керував автомобілем Шевроле Авео SF 694, р.н.  НОМЕР_2 , не була застрахована, в той час як водій ОСОБА_3 , який керував автомобілем INFINITI QX56, р.н.  НОМЕР_1 , мав чинний поліс серії АЕ номер 7727782 ТоДВ «Страхове товариство «Домінанта». 
        ОСОБА_1  14 червня 2017 року звернулась на адресу МТСБУ з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди. Дана заява отримана відповідачем 21 червня 2017 року. Проте МТСБУ листом від 14 липня 2017 року за №31-05/16504 відмовило у виплаті відшкодування через пропущення річного строку з моменту скоєння ДТП. 
       Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди з МТСБУ суд першої інстанції виходив з того, що пропуск річного строку для звернення з заявою до МТСБУ не позбавляє права на здійснення страхового відшкодування в судовому порядку, оскільки строк, встановлений нормами Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” для подання потерпілим чи іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, заяви про страхове відшкодування, не є тотожним позовній давності у таких правовідносинах, яка є загальною та становить три роки. 
       Однак з даними висновками колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.
       Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).
       Закон України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.
       За вимогами статті 3 ЗЗакон України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
       У пункті 33.1.4 статті 33 Закон України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а такж відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
       Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).
       Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закон України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
       Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закон України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
       При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону строк є присічним і поновленню не підлягає.
       Виходячи з наведених норм колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди з МТСБУ не підлягають задоволенню, оскільки  ОСОБА_1 було пропущено річний строк для звернення з даними вимогами до відповідача, даний строк є строком існування самого зобов`язання щодо відшкодування шкоди, тому посилання суду першої інстанції строк позовної давності є такими що не відповідають встановленим нормам закону.
       Таким чином, невстановлення районним судом дійсних правовідносин призвело до неправильного застосування норм матеріального права.
       Виходячи з викладеного заявлені позовні вимоги до МТСБУ не підлягають задоволенню.
       Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. 
З урахуванням вищевикладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог до МТСБУ, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.
Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України з позивача на користь МТСБУ підлягає стягненню сума 1 500 грн., в рахунок відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Моторно (транспортного) страхового бюро України – задовольнити частково. 
Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2018 року в частині позовних вимог до Моторно (транспортного) страхового бюро України – скасувати.
В задоволені позовних вимог  ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Моторно (транспортного) страхового бюро України відмовити.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 1 500 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                                Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                        Е.Л. Демченко                                                 
                                                                               М.О. Макаров