ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 січня 2020 року           справа №200/6010/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                       Блохіна А.А.
                                  Сухарька М.Г.
за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.
за участю сторін по справі:
позивач: ОСОБА_1, Цимбалюк В.Г.
відповідач: Помалюк І.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя - Аканов О.О.) від 19 вересня 2019 року (повне судове рішення складено 20 вересня 2019 року) у справі №200/6010/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0001524003 від 16.04.2019 року на суму 17000грн, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0001524003 від 16.04.2019 року на суму 17000грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано повідомлення-рішення №0001524003 від 16.04.2019 року на суму 17000грн.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято спірне рішення, оскільки факт порушення позивачем вимог статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» підтверджується актом про результати фактичної перевірки від 26.03.2019р. №0083/05/99/10/40/2238308848 та ліцензією.
Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 14.10.2002р. №2267017 0000 000918.
Позивачеві Головним управлінням ДПС у Донецькій області була видана ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії з 23.01.2018 р. до 23.01.2019р., дата реєстрації 23.01.2018р., реєстраційний номер №05/10/18/0/00362.
Головним управлінням ДПС у Донецькій області 26.03.2019 року було здійснено фактичну перевірку кафе «Золотий Лев», який належить позивачу, з питань дотримання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за наслідками якої складено акт про результати фактичної перевірки від 26.03.2019р. №0083/05/99/10/40/2238308848 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.04.2019р. № 0001524003, яким на підставі абз.5 ч.2 ст.17 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 17 000 грн.
Підставою для прийняття спірного рішення послужив встановлений актом перевірки факт порушення позивачем вимог статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями у період з 24.01.2019р. по 27.01.2019р. без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.
Акт перевірки був складений за участю позивача та підписаний нею без заперечень.
У письмових поясненнях від 26.03.2019р. позивач зазначила, що ліцензія №05/10/18/0/00362 видана 23.01.2018 року та діяла з 23.01.2018 року по 23.01.2019 року. Перед її закінченням нею було оплачено за нову ліцензію. Позивач зазначив, что її запевнили в тому, що нова ліцензія буде видана в строк. У зв`язку з тим, що оплата була проведена вчасно і документи із заявою були здані вчасно, то вона була впевнена в тому, що реалізацію в кафе підакцизних товарів може не зупиняти. Позивач вважає, що ліцензію видали невчасно через халатність податкової, тому що раніше ліцензію виписували з дня її оплати.
Наведені обставини сторонами не оспорюються. Факт здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями позивачем не оспорюється. Однак, застосування штрафних санкцій позивач вважає безпідставним, оскільки вона своєчасно звернулася до податкового органу із заявою на одержання ліцензії. Відмови в видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями не було. Фактично рішення про видачу ліцензії відповідач повинен прийняти протягом трьох робочих днів з дня одержання заяви. Крім того, позивач вважає, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати ст.5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.95р.   N 481/95-ВР (далі - Закон N 481/95-ВР).
Відповідно до абзацу 5 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:- оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.
Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 р. N 790, за приписами п.5 якого підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.
Факт порушення позивачем вимог статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» підтверджується актом про результати фактичної перевірки від 26.03.2019р. №0083/05/99/10/40/2238308848.
В матеріалах справи міститься ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії з 23.01.2018 р. до 23.01.2019р., дата реєстрації 23.01.2018р., реєстраційний номер №05/10/18/0/00362, та ліцензія  на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії з 29.01.2019р. по 29.01.2020р. реєстраційний  номер№0510/03/08/2019/00188, дата видачі 29.01.2019р..
Доказів наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями у період з 24.01.2019р. по 27.01.2019р.  позивачем не надано.
Відповідно до частини чотирнадцятої статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. 
За приписами частини шістнадцятої статті 15 цього Закону плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), становить 8000 гривень на кожний окремий, зазначений в ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі; на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі - 2000 гривень, а на території сіл і селищ, за винятком тих, що знаходяться у межах території міст, - 500 гривень на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), на кожний окремий, зазначений у ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі, і 250 гривень - на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі. 
Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами справляється щоквартально рівними частками і зараховується до місцевих бюджетів згідно з чинним законодавством (ч.19 ст.15Закону). 
За приписами частини 20 статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання. 
У відповідності до вимог частини двадцять другої статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання. 
Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови (ч.28 ст.15 Закону).
Як встановлено судом, ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер №0510/03/08/2019/00188 була видана позивачеві 29.01.2019р. терміном дії з 29.01.2019р. по 29.01.2020р.
Доказів оскарження дій податкового органу щодо дати видачи наведеної ліцензії позивачем не надано.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що факт порушення позивачем вимог статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» щодо здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями у період з 24.01.2019р. по 27.01.2019р. без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, доведено відповідачем належними доказами, а тому правомірно прийнято спірне рішення .
Застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень статті 5 Закону України від 02.09.2014 №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» суд апеляційної інстанції вважає безпідставним виходячи з наступного.
Цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.
Статтею 5 Закону №1669 встановлено, що ліцензії та документи дозвільного характеру, видані суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції.
Як встановлено судом, позивачеві ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями була видана 23.01.2018р. з терміном дії з 23.01.2018 р. до 23.01.2019р., тобто вже під час проведення антитерористичної операції.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у справі №200/6010/19-а - задовольнити
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у справі №200/6010/19-а - скасувати.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області №0001524003 від 16.04.2019 року на суму 17000грн. - відмовити.
Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 21 січня 2020 року.
Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 23 січня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 21 січня 2020 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                                  Т.Г. Гаврищук 

    Судді:                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                                    М.Г. Сухарьок