ПОСТАНОВА
Іменем України

28 січня 2020 року 
Київ
справа №826/8279/16
адміністративне провадження №К/9901/5382/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В., 
суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2019 (головуючий суддя - Коротких А.Ю., судді: Ганечко О.М., Сорочко Є.О.) у справі №826/8279/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислове підприємство «КАГАРЛИК РЕСУРС» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «КАГАРЛИК РЕСУРС» звернулось до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення про анулювання платника податку на додану вартість  від 23.05.2016 №62/26-55-12-06.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.07.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2016, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у               м. Києві від 23.05.2016 №62/26-55-12-06 (вих. №18579454 від 24.05.2016) про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «АП «Кагарлик Ресурс» (код ЄДРПОУ 38085756).

20.09.2017 Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві звернулась до суду із заявою про перегляд вказаного рішення суду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.10.2017 відкрито провадження за нововиявленими обставинами про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.07.2016 у справі №826/8279/16.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2018 заяву Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві задоволено, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.07.2016 скасовано, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2019 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2018 скасовано, у задоволенні заяви відмовлено. 

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2019 у справі №826/8279/16 та залишити в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2018.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що Окружним адміністративним судом міста Києва при прийнятті постанови від 21.07.2016 не встановлено та не досліджено обставин, на які Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві посилається у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

У відзиві на касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «КАГАРЛИК РЕСУРС» зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими та просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення.

Зокрема, позивач вказує, що при розгляді справи судом першої інстанції встановлено відсутність жодних, передбачених Податковим кодексом України, підстав для анулювання ТОВ «КАГАРЛИК РЕСУРС» як платника податку на додану вартість. Обставини, на які посилається відповідач у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не підтверджують і не спростовують наявність підстав для анулювання позивача як платника податку на додану вартість, передбачених статтею 184 Податкового кодексу України.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

При прийнятті постанови від 21.07.2016 Окружний адміністративний суду міста Києва, виходив з безпідставності доводів відповідача про відсутність постачання/придбання позивачем товарів (послуг) протягом 12 послідовних місяців (а саме за період з 01.05.2015 по 01.04.2016) та, як наслідок, протиправність дій відповідача щодо анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «АП «Кагарлик Ресурс» на підставі даних висновку від 23.05.2016 №62/26-55-12-06, результатом яких стало прийняття неправомірного рішення від 23.05.2016 №62/26-55-12-06 (вих. №18579454 від 24.05.2016), а тому позовні вимоги позивача про скасування такого рішення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві про анулювання реєстрації платника ПДВ підлягають задоволенню.

У поданій заяві, як на нововиявлену обставину, відповідач посилався на те, що особу, яку зазначено керівником ТОВ «АП «Кагарлик Ресурс» у період прийняття рішення про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість, визнано винною у вчиненні передбаченого частиною 5 статті  27, частиною 2 статті  205 Кримінального кодексу України. Крім того, вироком суду встановлено, що ОСОБА_1 не здійснював підприємницьку діяльність, а ТОВ «АП «Кагарлик Ресурс» створено без його відома та з метою отримання незаконної податкової вимоги для третіх осіб.    

Задовольняючи вказану заяву, суд першої інстанції виходив з того, що станом на день ухвалення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.07.2016 сторонам та суду не були і не могли буті відомі відомості про наявність Вироку Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2016 у справі  №753/10258/16-к, а тому зазначені обставини є нововиявленими та є підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час звернення із заявою) постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Частиною другою цієї статті встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Частиною першою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній з 15.12.2017 також визначено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими обставинами або виключними обставинами.

Згідно з  частиною другою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017) підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Істотними обставинами є фактичні дані (явища, події, факти або сукупність умов), що в установленому порядку спростовують факти, які були покладено в основу судового рішення. Тобто, це обставини, які впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

При цьому нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення, на час розгляду справи.

Отже, умовами для перегляду рішення в зв`язку з нововиявленими обставинами є істотність нововиявлених обставин для вирішення спору, існування їх на момент вирішення адміністративної справи та виявлення таких після прийняття рішення зі спору.

Не відносяться до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи.

З огляду на викладене, обставини, на які посилається заявник, як на підставу перегляду судового рішення, не є нововиявленими в розумінні положень статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній станом на момент подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами), а відтак, не можуть слугувати підставою для перегляду судового рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов вірного про відсутність підстав для задоволення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.07.2016.

Пунктом 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства  України встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та  (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:
Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева 
 Т.М. Шипуліна ,
Судді Верховного Суду