СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" січня 2020 р.                                                                    Справа № 922/1804/19  

Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А. , суддя  Пушай В.І. 
за участю секретаря судового засідання Полупан Ю.В.
за участю:
представника позивача - не з`явився 
представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Квіцінської А.І. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2145 від 27.09.2017, довіреність № 01-50/14599 від 28.12.2019)
представника відповідача - Корнієнко О.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2518 від 17.01.2019, ордер серії ВІ №1005655 від 18.12.2019, договір про надання правової допомоги № 24/06 від 24.06.2019)
представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Пекареніної О.М. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії РН №1364 від 28.03.2018, ордер серія АХ №1006172 від 19.12.2019)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», м.Київ (вх. № 3292 Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2019 по справі № 922/1804/19 (суддя Аріт К.В.; повне рішення складено 04.10.2019)
за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», м.Київ
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство «Харківобленерго», м. Харків
до Приватного підприємства Фірма «Мрія - 94», м. Харків
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Трест «Південзахіденергобуд», с. Подвірки Харківської області
про стягнення 1441091,75 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

06.06.2019 Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго»  (далі - ДПЗД «Укрінтеренерго»; позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства Фірми «Мрія-94» (далі - ППФ «Мрія-94»), в якому просило суд стягнути з відповідача 1441091,75 грн. заборгованості за поставлену електричну енергію.
Обґрунтовуючи наявність підстав для звернення з даним позовом до суду позивач послався на те, що у відповідача були наявні всі підстави для споживання електричної енергії від постачальника «останньої надії» (позивача) у період січень-березень 2019 року, але відповідач безпідставно ухиляється від укладення договору та сплати виставлених рахунків. На підтвердження своєї правової позиції позивач вказує, що всі постачання електричної енергії іншими постачальниками було припинено.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.06.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство «Харківобленерго» (далі - АТ «Харківобленерго»).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.07.2019 залучено  до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Трест  «Південзахіденергобуд» (далі - ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд»).
Господарський суд Харківської області рішенням від 25.09.2019 відмовив в задоволенні позовних вимог.
Рішення мотивоване зокрема тим, що: 
-діючим постачальником електричної енергії для ППФ «Мрія - 94» у спірний період січень-березень 2019 року було ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд» на підставі договору №002-Е від 20.12.2018, який є чинним та виконувався сторонами; 
-відповідачем доведено обізнаність позивача (ДПЗД «Укрінтеренерго») та третьої особи (АТ «Харківобленерго») до 01.01.2019 щодо наявності у відповідача нового постачальника електричної енергії та відсутність правових підстав для поставки електроенергії постачальником «останньої надії»; 
-умова договору приєднання щодо необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання (припинення) договору з попереднім електропостачальником, не може бути застосована до відповідача, оскільки електропостачальник (ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд») був обраний відповідачем до 01.01.2019, тобто, до початку постачання електроенергії позивачем, про що було повідомлено позивача (ДПЗД «Укрінтеренерго») та третю особу (АТ «Харківобленерго»); 
-правові підстави для здійснення позивачем постачання відповідачу електричної енергії на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», а отже й підстави для стягнення з відповідача заборгованості за поставлену позивачем електричну енергію - відсутні. 
Позивач із судовим рішенням Господарського суду Харківської області від 25.09.2019 не погоджується, вважає його необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального права, зокрема, без повного та об`єктивного дослідження доказів у справі, які мають істотне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, у зв`язку з чим позивач просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі; судові витрати позивач просить покласти на відповідача.
Свою незгоду із прийнятим рішенням позивач обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не досліджено фактичні обставини справи, зокрема:    невідповідність договору №002-Е від 20.12.2018, який укладено між ППФ «Мрія - 94» та  ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд», вимогам п. 11 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії»; фактичне укладення між позивачем та відповідачем договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та підтвердження обсягів спожитої електричної енергії відповідачем звітами щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за січень-березень 2019 року, що надані позивачу оператором системи розподілу АТ «Харківобленерго».
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04 листопада 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», м.Київ на рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2019 по справі № 922/1804/19; відповідачу та третім особам у справі встановлено строк до 19.11.2019 (включно) для подачі до канцелярії суду апеляційної інстанції відзивів на апеляційну скаргу в порядку, визначеному статтею 263 Господарського процесуального кодексу України, з наданням суду доказів надсилання (надання) копії відзивів та доданих до нього документів скаржнику та іншим учасникам справи.
Акціонерне товариство «Харківобленерго» надало відзив на апеляційну скаргу (вх. № 10922 від 19.11.2019), в якому підтримує правову позицію позивача, та вважає, що рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2019 по справі № 922/1804/19 підлягає скасуванню, оскільки судом не враховано, що договір №002-Е від 20.12.2018, на який посилається відповідач та суд першої інстанції, не передбачений жодним додатком до Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) та не відповідає вимогам Закону України «Про ринок електричної енергії». 
Крім того АТ «Харківобленерго» вважає, що факт поставки електричної енергії відповідачу саме ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд» не доведено, тоді як дійсним постачальником електричної енергії відповідачу у спірний період був саме позивач. Водночас, обсяги постачання відповідачу електричної енергії   позивачем підтверджуються: звітами щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електроенергії позивача за січень, лютий, березень 2019 року; актами звірок обсягів надходження електроенергії до мереж основних споживачів та віддачі електроенергії з мереж основних споживачів, електромережі яких приєднані до системи передачі, прийнятих НКРЕКП від 28.12.2018 за січень-березень 2019 року, підписаних з боку ДП НЕК «Укренерго»; фактичними (звітними) обсягами купівлі електроенергії ДПЗД «Укрінтернерго» за січень-березень 2019 року; відповідними актами прийому-передачі електроенергії з Оптового ринку електричної енергії України та актами виконаних робіт з розподілу електричної енергії за січень-березень 2019 року.
Приватне акціонерне товариство «Трест «Південзахіденергобуд» надало відзив на апеляційну скаргу (вх. № 10946 від 19.11.2019), в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача, а рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2019 у справі №922/1804/19 просить залишити без змін.
В обґрунтування своєї правової позиції по справі ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» посилається на те, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку договору №002-Е від 20.12.2018 та встановлено, що він є чинним та виконується обома сторонами. При цьому відповідач вважає, що має у своїй власності розподільчі електричні мережі, під`єднані безпосередньо до мереж ДП НЕК «Укренерго», які не мають електричного зв`язку з мережами інших ліцензіатів, і є тупиковими. Отже, фактично у споживача (ППФ «Мрія - 94») був постачальник електричної енергії, а тому необхідності у постачанні електричної енергії постачальником останньої надії не виникало. Постачальник останньої надії не має права постачати електричну енергію споживачу зокрема у випадку, коли інший постачальник на підставі укладеного договору зі споживачем здійснює постачання електричної енергії відповідно до правил роздрібного ринку. Також ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» зазначає, що надані позивачем документи в обґрунтування обсягів споживання електричної енергії субспоживачем (ППФ «Мрія - 94») не відповідають дійсності.
Приватне підприємство Фірма «Мрія - 94» надало відзив на апеляційну скаргу (вх. № 10960 від 20.11.2019), в якому вважає рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2019 у справі №922/1804/19, таким, що ухвалене з повним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, з відповідністю висновків суду обставинам справи, згідно норм матеріального та процесуального права, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.
В якості підстав для залишення апеляційної скарги позивача без задоволення відповідач посилається на те, що ним не здійснювалася оплата рахунків позивача, відтак, акцептування відповідного договору з постачальником «останньої надії»  фактично не відбулося. Також відповідач стверджує, що між відповідачем та АТ «Харківобленерго» не укладався договір про надання слуг з розподілу електричної енергії, так само як і не укладався договір на спільне використання технологічних електричних мереж між АТ «Харківобленерго» та ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд». Відсутність договорів між вказаними суб`єктами господарювання свідчить про неможливість АТ «Харківобленерго» визначати обсяги споживання електричної енергії субспоживачами основного споживача ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд», у тому числі субспоживачем - ППФ «Мрія-94. На переконання відповідача надані АК «Харківобленерго» та позивачем Звіти щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за січень-березень 2019 року, та складені на підставі даних Звітів рахунки на оплату, Акти купівлі-продажу електричної енергії за спірний період, не відповідають дійсності, є необґрунтованими.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2019 справу № 922/1804/19 призначено до апеляційного розгляду на 19.12.2019 об 11:00 год.
У судовому засіданні 19.12.2019 при розгляді справи судом оголошено перерву до 02.01.2020 о 10:30 год. Явку представників учасників справи вирішено визнати необов`язковою.
27.12.2019 уповноваженим представником ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд»  - адвокатом Пекареніною О.М. подано клопотання (вх. № 12185) про долучення до матеріалів справи та дослідження у судовому засіданні Акту, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу від 13 грудня 2019 року №467. Заявник стверджує, що даний акт спростовує доводи позивача та третьої особи на стороні позивача про те, що ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд» веде господарську діяльність з порушенням вимог закону щодо постачання електроенергії ПП «Фірма «Мрія-94», оскільки комісією НКРЕКП не виявлено порушень у діяльності ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд». Враховуючи те, що перевірка була проведена  після ухвалення судом першої інстанції рішення (з 02 грудня 2019 року по 13 грудня 2019 року) і Акт, який третя особа на стороні відповідача просить долучити до матеріалів справи було складено 13 грудня 2019 року, тому заявник просить прийняти ці докази із посиланням на частину третю статті 269 Господарського процесуального кодексу  України, оскільки неможливість їх подання до суду першої інстанції об`єктивно не залежала від заявника.
Процесуальний порядок подання додаткових доказів до суду апеляційної інстанції врегульовано частиною третьою статті 269 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
У судовому засіданні 02.01.2019, виходячи з приписів зазначеної процесуальної норми, апеляційним судом постановлено усну ухвалу про задоволення клопотання ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд» про долучення до матеріалів справи Акту НКРЕКП від 13 грудня 2019 року №467.
У судове засідання 02.01.2020 з`явилися представники відповідача та третіх осіб.
Представник позивача у вказане судове засідання не з`явився. Матеріали справи містять докази належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 61022 3057549 4).
Представник відповідача у судовому засіданні 02.01.2020 виклав зміст відзиву на апеляційну скаргу та навів доводи в обґрунтування своєї правової позиції по справі, відповідно до яких проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача підтримав доводи апеляційної скарги позивача та просив рішення суду першої інстанції скасувати.
Представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача у судовому засіданні 02.01.2020 проти задоволення апеляційної скарги заперечував у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у  статті 129 Конституції України  та статтях  13,  14,  74 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що апеляційним господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених  Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.
Під час розгляду справи апеляційним господарським судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
У судовому засіданні 02.01.2020 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Обговоривши доводи апеляційної скарги та поданих на неї заперечень, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення, а також проаналізувавши докази, котрі стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзивах на неї, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга  позивача задоволенню не підлягає, зважаючи на нижченаведене.
Як свідчать матеріали справи,  звертаючись до господарського суду із даним позовом ДПЗД «Укрінтеренерго» та у своїй апеляційній скарзі зазначило про те, що:
-відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 року № 1023-р ДПЗД «Укрінтеренерго» визначено постачальником «останньої надії» на період з 01 січня 2019 року до 1 січня 2021 року;
-територія здійснення діяльності ДПЗД «Укрінтеренерго» як постачальника «останньої надії» - територія України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження;
-відповідно Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, постачання електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії" та наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії;
-позивач, ДПЗД «Укрінтеренерго», діючи на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою НКРЕКП від 06.11.2018 №1344 та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р, відповідно до статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VІІІ, Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, стверджує про укладення між ним та відповідачем у справі - ПП Фірмою «Мрія-94» Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника «останньої надії» та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, оператор системи розподілу - АТ «Харківобленерго»;
-за даними АТ «Харківобленерго», на якого покладені функції адміністратора комерційного обліку відповідно до положень пункту 11 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», ПП Фірму «Мрія-94» віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 01.01.2019, що підтверджено Додатком  до листа від 14 січня 2019 року за № 07-56к/08-169  «Перелік споживачів постачальника «останньої надії», оператор систем розподілу АТ «Харківобленерго» (том 1 аркуш справи 31-34);
-листом № 44/09-1062/пон від 16.01.2019 ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальник «останньої надії», повідомило ПП Фірму «Мрія-94» про постачання  електричної енергії постачальником «останньої надії» (том 1 аркуш справи 35).
На підставі отриманих від АТ «Харківобленерго» даних про споживання електричної енергії ПП Фірмою «Мрія-94» у період з січня по березень 2019 року,  ДПЗД «Укрінтеренерго» на виконання умов Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» складені:
-рахунок № 000022650371/19/001/03691 від 11.02.2019 та Акт № 000767 купівлі-продажу електроенергії за Січень 2019 р. від 31 січня 2019 року, обсяг споживання електричної енергії по 2 класу напруги - 165 979 кВт.год. на суму 522620,74 грн., які були отримані відповідачем 15.02.2019;
-рахунок № 000022650371/19/002/05300 від 11.03.2019 та Акт № 001643 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період Лютий 2019 р. від 28 лютого 2019 року, обсяг споживання електричної енергії по 2 класу напруги - 140 855 кВт.год. на суму 443 512,39 грн., які були отримані відповідачем 18.03.2019;
-рахунок № 000022650371/19/003/06452 від 10.04.2019 та Акт № 002702 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період Березень 2019 р. від 31 березня 2019 року, обсяг споживання електричної енергії по 2 класу напруги - 150842кВт.год. на суму 474 958,62 грн., які були отримані відповідачем 19.04.2019 (том 1 аркуші справи 22-30).
Листом №07-56к/08-425 від 30.01.2019 АК «Харківобленерго» надало позивачу - ДПЗД «Укрінтеренерго» документальне підтвердження щодо віднесення субспоживачів ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» до категорії споживачів електричної енергії «останньої надії», яке отримано ДПЗД «Укрінтеренерго» 30.01.2019 за вх.№ 608/ПОН (том 2 аркуш справи 9). 
Дані стосовно обсягу спожитої електричної енергії відповідачем позивач підтверджує Звітами щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго», які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності Оператора системи розподілу (передачі) АТ «Харківобленерго» за січень, лютий, березень 2019 року (том 1 аркуш справи 41).
Позивач зазначає, що згідно пункту 11. Правил роздрібного ринку електричної енергії, до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний Оператор системи розподілу (далі - ОСР). 
Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП №1470 від 27.12.2017, а саме підпунктом 29 пункту 2.2, встановлено, що при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен в тому числі надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку, в обсягах та порядку, визначених правилами ринку, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Відповідно до умов Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (пункт 5.2.), типову форму якого затверджено Правилами роздрібного ринку електричної енергії, Постачальник електричної енергії має право на отримання інформації щодо обсягу та якості електричної енергії, умов та фактичних режимів її розподілу, тарифів (цін), порядку оплати за переліком споживачів балансуючої групи Постачальника. 
ОСР щомісяця надає постачальнику електричної енергії інформацію про обсяг розподіленої електричної енергії, на підставі якої постачальник, в тому числі постачальник «останньої надії», визначає обсяг спожитої електричної енергії кожним споживачем. 
Позивач посилається на те, що саме таким чином він і отримує інформацію про споживачів, які стали споживачами ДПЗД «Укрінтеренерго», адже згідно частини восьмої статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.
Отже, позивач наполягає, що на підставі вищевказаного договору ним здійснено постачання електричної енергії відповідачу протягом січня-березня 2019 року на загальну суму 1441091,75 грн. Відповідний розрахунок заборгованості ППФ «Мрія-94» за поставлену електричну енергію у період з січня по березень 2019 року станом на 23.05.2019  (Оператор систем розподілу - АТ «Харківобленерго») міститься у справі (том 1 аркуш 66).
АТ «Харківобленерго» в свою чергу зазначило, що на виконання пп.29 п.2.2  постанови НКРЕКП №1470 від 27.12.2017, умов пункту 5.2. Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та пункту 5.1.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії щодо надання Постачальнику інформації про послуги, пов`язані із розподілом електричної енергії для виконання останнім зобов`язань за договором постачання, АТ «Харківобленерго» щомісяця надає позивачу дані про обсяги розподіленої електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії», які відносяться до території ліцензованої діяльності Оператора системи розподілу - АТ «Харківобленерго», та на підставі яких позивачем складені Акти купівлі-продажу електричної енергії та рахунки за період січень-березень 2019, що зазначені у позові (том 1 аркуш справи 75).
Натомість відповідач, посилаючись на наявність Договору про купівлю-продаж електричної енергії №002-Е від 20.12.2018, укладеного між ним та іншим  постачальником - ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд», отримання електричної енергії саме від ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд» та оплату виставлених  цим постачальником електричної енергії рахунків за спірний період січень-березень 2019 року, зазначив про відсутність юридичних підстав для здійснення позивачем постачання електричної енергії на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та свою відмову оплатити вищезазначені рахунки, як безпідставні та нічим необґрунтовані. Разом із цим, відповідач повідомив, що між ним та АТ «Харківобленерго» відсутні будь-які договірні відносини, а відтак, у АТ «Харківобленерго» відсутня технічна  можливість мати правильні відомості щодо обсягів споживання електроенергії ПП Фірмою «Мрія-94».
На противагу цьому, позивач, наполягаючи на задоволенні позову вважає, що спір у справі виник внаслідок невиконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника «останньої надії» та комерційної пропозиції, що виразилося у відмові відповідача оплатити обсяг поставленої позивачем електричної енергії у період січень-березень 2019 року, зазначеної в актах № 000767 від 31 січня 2019 року, № 001643 від 28 лютого 2019 року та № 002702 від 31 березня 2019 року, згідно виставлених рахунків. 
У відповідності до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частин першої, третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції в межах даної справи встановив  наступні обставини.
ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» (код ЄДРПОУ 00118434) проводить господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачам згідно з ліцензією, виданою відповідно до постанови НКРЕКП від 21.12.2018 за №2016.
20.12.2018 між ПП «Мрія-94» (Покупець) та ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд» (Продавець) укладено Договір №002-Е про купівлю-продаж електричної енергії, за яким Продавець зобов`язується продавати електричну енергію, а Покупець зобов`язується  прийняти й оплатити електричну енергію на умовах і в терміни, визначені цим Договором, додатками до нього та чинним законодавством та нормативними актами. Права і обов`язки Сторін регулюються цим Договором, Законом України - «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, Кодексом системи передачі, Кодексом системи розподілу, Умовами та правилами ліцензованої діяльності з постачання електроенергії, Правилами Оптового ринку електроенергії України (пункт 1.2. Договору) (том 2 аркуші справи 154-158).
Даний Договір у встановленому порядку учасниками справи не оскаржувався та є чинним.
Виконання Договору № 002-Е від 20.12.2018 підтверджується актами здачі-приймання робіт №26 від 31 січня 2019 року, №24 від 28 лютого 2019 року та №22 від 31 березня 2019 (том 2 аркуші справи 163-165), які оплачені відповідачем.
20.12.2018 ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд» листом повідомило АТ «Харківобленерго» про те, що з 01.01.2019 ПП «Мрія-94» переходить на постачання електричної енергії від ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд», у зв`язку з укладенням відповідного договору. Даний лист отримано АТ «Харківобленерго» у той же день за вх.№19/15448 (том 1 аркуш справи 218).
Незважаючи на вказане повідомлення ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд», АТ «Харківобленерго», на якого покладені функції адміністратора комерційного обліку відповідно до положень пункту 11 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», ПП Фірму «Мрія-94» віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 01.01.2019 (Додаток до листа від 14 січня 2019 року за № 07-56к/08-169 «Перелік споживачів постачальника «останньої надії», оператор систем розподілу АТ «Харківобленерго»).
Листом №96 від 03.01.2019 ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» повідомило позивача - ДПЗД «Укрінтеренерго» про перелік споживачів, серед яких був відповідач (ППФ «Мрія-94»), які з 01.01.2019 перейшли на постачання електричної енергії від ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд», про що попередньо повідомлено постачальника АТ «Харківобленерго» листом №87 від 20.12.2018. Даний лист отримано позивачем 08.01.2019 (том 1 аркуш справи 221).
04.01.2019 ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» листом №02 повідомило АТ «Харківобленерго» та ДПЗД «Укрінтеренерго» про те, що з 01.01.2019  ППФ «Мрія-94» переходить на постачання електричної енергії від ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд». Даний лист отримано АТ «Харківобленерго» у той же день за вх.№19/231 (том 1 аркуш справи 219).
Листом № 44/09-1062/пон від 16.01.2019 ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальник «останньої надії», повідомило ПП Фірму «Мрія-94» (відповідача) про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».
Листом №16/1 від 28.01.2019 відповідач повідомив позивача про наявність у нього договору постачання електричної енергії, укладеного з ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» та безпідставність  рахунків за  електричну енергію за січень, лютий, березень 2019 року, виставлених позивачем (том 1 аркуш справи     142-144). Даний лист отримано позивачем 21.03.2019 (том 1 аркуші справи аркуші справи 143-144).
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що  постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» здійснюється виключно у таких випадках (https://uie.kiev.ua/diyalnist/napryamky-diyalnosti/postachalnyk-elektrychnoyi-energiyi-ostannoyi-nadiyi/):
-банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника;
-завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника;
-невиконання або неналежного виконання електропостачальником Правил ринку, Правил ринку НДН та ВДР, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам;
-необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання (припинення) договору з попереднім електропостачальником;
-в інших випадках, передбачених Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.
Постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії виключно на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (пункт 1.2.9 Правил роздрібного ринку електричної енергії).
На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами (пункт 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії).
Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.
Оплачений Споживачем рахунок  за електричну енергію, наданий Постачальником,  є прийняттям (акцептуванням) умов Договору з боку Споживача. Якщо споживач не акцептує договір з Постачальником, електроживлення його об`єкта (об`єктів) має бути припинено оператором системи за зверненням постачальника «останньої надії» (пункт 6.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії).
Постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» здійснюється на строк, який не може перевищувати  90 календарних днів.
Після завершення граничного строку постачання електричної енергії (90  календарних днів) та у випадку неукладення споживачем договору з постачальником електричної енергії, постачання електричної енергії такому споживачу  припиняється  (абзац 3 пункт 3.4.4, підпункт 1 пункту 5.4.1, підпункт 3 пункту 5.4.2, пункт 6.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії).
Крім того, судом першої інстанції зазначено, що за своєю правовою природою договір постачання електричної енергії з постачальником «останньої надії» є договором приєднання.
Відповідно до частин 1, 2 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
На підставі правової оцінки наявних у справі доказів суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для здійснення позивачем постачання відповідачу електричної енергії на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» відсутні, оскільки позивачем не доведено настання жодного з виключних випадків щодо необхідності постачання відповідачу електричної енергії постачальником «останньої надії», а умова договору приєднання щодо необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання (припинення) договору з попереднім електропостачальником, не може бути застосована до відповідача, адже електропостачальник (ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд»), який має відповідну ліцензію, був обраний відповідачем до 01.01.2019, тобто, до початку постачання електроенергії позивачем, про що було належним чином та завчасно  повідомлено позивача (ДПЗД «Укрінтеренерго») та третю особу (АТ «Харківобленерго»). 
Звідси, за висновками суду першої інстанції, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості за поставлену позивачем електричну енергію, так як діючим постачальником електричної енергії у спірний період січень-березень 2019 року споживачу - ПП Фірмі «Мрія-94» був не позивач, а ПрАТ «Трест Південзахіденергобуд», з чим повністю погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, зважаючи на таке.
Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами для виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажом, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, і про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (пункт 16).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.
На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених Правилами роздрібного ринку електричної енергії (пп. 1.2.15, п. 1.2., розділ І постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312).
На виконання частини 11 статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» ДПЗД Укрінтеренерго, як постачальником «останньої надії», 27.12.2018 в мережі інтернет, зокрема на своєму офіційному веб-сайті за адресою www.uie.kiev.ua розміщено: Порядок приєднання до умов договору постачання електричної енергії постачальником останньої надії; Договір про постачання електричної енергії постачальником останньої надії; Додаток №1 до Договору про постачання електричної енергії постачальником останньої надії; Комерційна пропозиція №2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії споживачам постачальником останньої надії; Додаток до комерційної пропозиції №2 від 27.12.2018 Ціни, за якими здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником останньої надії , Додаток до Комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 року Зміни № 1 від 31.01.2019 року до Комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 року для постачання електричної енергії споживачам постачальником останньої надії.
Згідно із розміщеним самим позивачем на своєму офіційному веб-сайті  Порядком приєднання до умов договору постачання електричної енергії постачальником останньої надії, такий Договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся) без надання заяви-приєднання з повним переліком необхідних документів та без оплати рахунку. 
При цьому позивач вказав порядок приєднання споживача до умов договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», який є наступним (https://uie.kiev.ua/diyalnist/napryamky-diyalnosti/postachalnyk-elektrychnoyi-energiyi-ostannoyi-nadiyi/):
1) у разі банкрутства, ліквідації, завершення строку дії або анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії попереднього електропостачальника, а також у разі припинення його участі на ринку електричної енергії електропостачальник невідкладно повідомляє про це споживача, відповідного оператора системи та постачальника «останньої надії», із зазначенням дати, з якої такий електропостачальник припинить здійснювати постачання електричної енергії споживачу;
2) постачальник «останньої надії» протягом 5 робочих днів з дня отримання інформації зазначеної в попередньому пункті повідомляє споживача про початок постачання ним електричної енергії та пропонує такому споживачу укласти договір, на умовах, які розміщені на веб - сайті постачальника «останньої надії»;
3) якщо споживач не укладе договір з постачальником «останньої надії», електроживлення його об`єкта (об`єктів) припиняється оператором системи в порядку, визначеному ПРРЕЕ;
4) якщо споживач приєднався до умов договору шляхом надання Заяви-приєднання та надав всі необхідні документи, зазначені в Заяві-приєднання, постачальник «останньої надії» надсилає споживачу рахунок для здійснення попередньої оплати прогнозованого обсягу споживання електричної енергії відповідно до умов обраної споживачем комерційної пропозиції.
Однак колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що позивачем не надано в межах даної справи ані заяви-приєднання відповідача з повним переліком необхідних документів, ані доказів оплати спірних рахунків відповідачем, що свідчить про те, що  Договір постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» у спірний період між позивачем та відповідачем фактично не було укладено.
У листі 16/1 від 28.01.2019 відповідач категорично стверджує, що ніколи не замовляв послуг ДПЗД «Укрінтеренерго» та не приєднувався до публічного договору постачання з ДПЗД «Укрінтеренерго», а усі питання з розподілу електричної енергії, оплати послуг за розподіл, покладені на його діючого  постачальника електричної енергії  - ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд».
Більш того, позивачем у суді першої та апеляційної інстанцій не доведено настання для відповідача жодної з перелічених вище умов, за наявності яких споживач (відповідач), вважається таким, що приєднався до умов договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», та, як наслідок, повинен розрахуватися із позивачем за період постачання електричної енергії у січні-березні 2019 року, з огляду на наступне.
Відповідно до Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (пункт 1.1.) цей договір є публічним договором приєднання споживача до цього договору і регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи цим Договором випадках. Цей Договір укладається сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору на умовах визначених Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії та Комерційної пропозиції, що є Додатком 1 до цього договору.
Згідно з пунктом 1.2. Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів України.
У пункту 2.1. Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» передбачено, що постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).
Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії (пункт 2.2. Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»).
Початок постачання електричної енергії споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ у разі укладення договору між сторонами (пункт 3.7. Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»).
Відповідно до додатку № 1 «Комерційна пропозиція № 2» до договору, який кореспондується зі статтею 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», договір набуває чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів. Якщо споживач протягом 90 календарних днів не укладе відповідний договір про постачання з іншим електропостачальником або договір купівлі-продажу електричної енергії на ринку електричної енергії, електроспоживання його об`єкта (об`єктів) має бути припинено оператором системи зверненням постачальника.
Згідно із пунктом 5.8. Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
У пункті 13.1. Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» визначено, що договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.
Умовами Комерційної пропозиції №2 від 27.12.2018, що є невід`ємним додатком до Договору встановлено обов`язок сплати споживачем 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку.
Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії Постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих Постачальником від Оператора системи розподілу (передачі).
Відповідно до Додатку 1 Комерційна пропозиція №2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії споживачам постачальником останньої надії до Договору - остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ. Акт купівлі-продажу складається на підставі даних про фактичне споживання споживача, отриманих від ОСР. У разі наявності зауважень до Акту купівлі - продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії.
Відповідно до пункту 5.10. Договору про постачання електричної енергії з постачальником «останньої надії» та Комерційної пропозиції №2 від 27.12.2018, оплата виставленого постачальником рахунка за цим Договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менш 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.
Водночас, положеннями статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що постачальник останньої надії здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному Правилами, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником останньої надії, що затверджується Регулятором (НКРЕКП), та є публічним договором приєднання. Договір регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником останньої надії споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник не спроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення у передбачених чинним законодавством чи Договором випадках, та є укладеним сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, з початку фактичного постачання електричної енергії споживачу.
Вичерпний перелік обставин, за яких споживачу може бути здійснено постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» передбачено статтею 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ).
Згідно частини першої статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії»  (у редакції станом на 01.01.2019) постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі:
1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника;
2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника;
3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам;
4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником;
5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.
В силу частин восьмої-дванадцятої статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії»   постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.
Постачальник «останньої надії» постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник «останньої надії» припиняє електропостачання споживачу.
Порядок заміни електропостачальника на постачальника «останньої надії» визначається правилами роздрібного ринку.
Постачальник «останньої надії» має повідомити споживачу умови постачання, ціни на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника. Постачальник «останньої надії» зобов`язаний оприлюднити зазначену інформацію на своєму офіційному веб-сайті.
Крім обов`язків, визначених  статтею 57  цього Закону, постачальник «останньої надії» зобов`язаний:
1) здійснювати постачання електричної енергії споживачам у випадках, визначених цією статтею, до обрання споживачами електропостачальника, але не більш як протягом 90 днів;
2) інформувати споживачів щодо умов постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» у визначеному законодавством порядку;
3) вести окремий облік витрат та доходів від господарської діяльності з постачання «останньої надії».
Постачальник «останньої надії» зобов`язаний припинити постачання електричної енергії споживачу у разі настання однієї з таких подій:
1) здійснення постачання електричної енергії споживачу іншим електропостачальником на підставі укладеного ними договору постачання електричної енергії відповідно до правил роздрібного ринку;
2) закінчення встановленого цим Законом строку постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».
Постачальник «останньої надії» має право припинити постачання електричної енергії до закінчення визначеного цим Законом строку у разі невиконання споживачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» щодо повної та своєчасної оплати споживачем вартості електричної енергії.
Як обґрунтовано встановлено судом першої інстанції постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» здійснюється також за вимогами, які передбачені в пунктах 1.2.9., 1.2.15., 6.2.6, абзаці 3 пункту 3.4.4, підпункті 1 пункту 5.4.1, підпункті 3 пункту 5.4.2, пункті 6.2.7 ПРРЕЕ.
Поряд із цим, у зазначених Правилах зазначено, що:
-договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» - домовленість між постачальником «останньої надії» та споживачем, яка передбачає (постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу на термін до 90 днів постачальником «останньої надії» за цінами постачальника «останньої надії» (пункт 1.1.2. ПРРЕЕ);
-постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії виключно на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (пункт 1.2.9 ПРРЕЕ);
-на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами (пункт 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії);
-положеннями пункту 6.2.4. ПРРЕЕ встановлено, що початком постачання електричної енергії постачальником останньої надії вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Адміністратор розрахунків повідомляє дату переведення споживача на постачання електричної енергії постачальником останньої надії постачальнику (постачальникам) послуг комерційного обліку;
Тобто, постачання  електричної енергії постачальником «останньої надії» може бути здійснене споживачу лише після того, як попередній постачальник припинить постачання електричної енергії. При цьому, на останнього покладається обов`язок повідомити споживачів, Регулятора та оператора системи про дату припинення постачання електричної енергії (пункт 5.2.7. ПРРЕЕ). 
У пункті 6.2.1. ПРРЕЕ  передбачено, що споживачу здійснюється постачання електричної енергії постачальником  «останньої надії» у випадках, визначених у розділі III цих Правил. 
У разі банкрутства, ліквідації, завершення строку дії або анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії попереднього електропостачальника, а також у разі припинення його участі на ринку електричної енергії електропостачальник повинен невідкладно повідомити про це споживача (споживачів), відповідного (відповідних) оператора (операторів) системи та постачальника «останньої надії», на території діяльності якого знаходиться такий споживач (такі споживачі), із зазначенням дати, з якої такий електропостачальник припинить здійснювати постачання електричної енергії споживачу (споживачам). Переведення споживачів такого електропостачальника та споживачів електропостачальника, який неспроможний здійснювати купівлю електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на організованих сегментах ринку, до постачальника «останньої надії» здійснюється адміністратором розрахунків шляхом внесення в одноденний строк записів до реєстру точок комерційного обліку електропостачальника щодо постачальника «останньої надії» та відповідних споживачів, яким він почав здійснювати постачання електричної енергії, у порядку, визначеному Правилами ринку, та одночасного повідомлення операторів системи (пункт 6.2.2. ПРРЕЕ).
У пункті 6.2.3. ПРРЕЕ вказується на те, що у разі необрання споживачем електропостачальника після розірвання договору з попереднім електропостачальником або незабезпечення власного споживання шляхом купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на організованих сегментах ринку адміністратор розрахунків в одноденний термін переводить такого споживача на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» шляхом зміни записів у реєстрі точок комерційного обліку електропостачальника щодо постачальника «останньої надії» у порядку, визначеному Правилами ринку, з одночасним повідомленням операторів системи. 
В пункті 6.2.6. ПРРЕЕ на постачальника «останньої надії» покладається обов`язок стосовно повідомлення споживача протягом 5 робочих днів про початок постачання ним електричної енергії та забезпечити укладення договору в порядку, визначеному розділом ІІІ цих Правил. Якщо споживач не укладе договір з постачальником «останньої надії», електроживлення його об`єкта (об`єктів) має бути припинено оператором системи за зверненням постачальника «останньої надії».
Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.
Пункт 3 частини першої статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначає, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.
Пунктом 1 частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Проаналізувавши вимоги Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії споживачу, зокрема, з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, а договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. 
Відповідно до частин першої-другої статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
За приписами закону України «Про ринок електричної енергії» споживач електричної енергії має право укласти договір про постачання електричної енергії з електропостачальником за своїм вибором.
З метою уникнення понаднормових втрат, пов`язаних із закупівлею електроенергії за цінами постачальника «останньої надії», споживачі мають повне право укласти договір з електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами.
Таким чином з вищевикладеного вбачається, що постачальник «останньої надії» фактично не має підстав для постачання електричної енергії споживачу, зокрема у випадку, коли інший постачальник на підставі укладеного договору із споживачем здійснює постачання електричної енергії відповідно до правил роздрібного ринку.
Суд першої інстанції з огляду на наведені законодавчі приписи та на підставі наявних у матеріалах справи доказів, обґрунтовано встановив, що відповідач, скориставшись таким правом, до 01.01.2019 уклав Договір на постачання електричної енергії № 002-Е від 20.12.2018 з ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд», яке проводить господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу згідно з ліцензією, виданою відповідно до постанови НКРЕКП від 21.12.2018 № 2016.
Даний Договір № 002-Е від 20.12.2018 є чинним,  виконується сторонами та не визнавався недійсним зацікавленими особами у встановленому порядку.
Позивачем та третьою особою (АТ «Харківобленерго») жодним чином не доведено, що ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд», яке проводить господарську діяльність з постачання електричної енергії відповідачу згідно з ліцензією, виданою НКРЕКП, здійснює постачання електричної енергії з порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії.
Обізнаність позивача (ДПЗД «Укрінтеренерго») та третьої особи (АТ «Харківобленерго») до 01.01.2019 щодо наявності у відповідача постачальника електричної енергії та відсутність правових підстав для поставки електроенергії постачальником «останньої надії», підтверджується наявними у справі та  дослідженим належним чином судом першої інстанції листуванням сторін. 
Неодноразове повідомлення позивача (ДПЗД «Укрінтеренерго») та третьої особи (АТ «Харківобленерго») про обрання споживачем електропостачальника до 01.01.2019, тобто до початку постачання електричної енергії позивачем, та про наявність чинного договору постачання електричної енергії свідчить про те, що до відповідача не може бути застосована умова договору приєднання відносно  необрання споживачем електропостачальника. 
Фактично у ПП Фірми «Мрія-94» (споживача) був постачальник електричної енергії, в зв`язку з чим необхідності у постачанні електричної енергії постачальником останньої надії не виникало. Рахунок  за електричну енергію, наданий позивачем відповідачу, останнім не сплачувався, що свідчить про неприйняття споживачем умов Договору приєднання на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».  
Таким чином, відповідач, користуючись наданою законом можливістю,  до 01.01.2019 обрав в якості електропостачальника - ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд», тому колегія суддів дійшла висновку, що правові підстави для безакцептного приєднання до договору про постачання електричної енергії з ДПЗД «Укрінтеренерго» були відсутні.
Зважаючи на зазначене, є безпідставними доводи АТ «Харківобленерго» про те, що наявність договору купівлі-продажу електричної енергії між відповідачем та ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» не є перешкодою для акцептування відповідачем договору з позивачем - постачальником «останньої надії».
З огляду на те, що позивача було належним чином повідомлено про існування між відповідачем та ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» договірних відносин з постачання електричної енергії, а позивач не навів жодних правових підстав для визнання цього правочину недійсним, твердження останнього, що саме він, а не інша особа, здійснював постачання електричної енергії відповідачу, внаслідок чого виник борг, є необґрунтованими. 
Отже суд першої інстанції проаналізувавши випадки, за наявності яких ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальник «останньої надії», може надавати відповідачу  послуги з постачання електричної енергії, дійшов правильного висновку, що такі підстави в даному спірному випадку відсутні.
Твердження позивача в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не дослідив  фактичні обставини справи, а саме договір купівлі-продажу електричної енергії №002-Е на предмет його відповідності вимогам пункту одинадцятого статті  56 Закону України «Про ринок електричної енергії», є безпідставними, оскільки суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні надав належну правову оцінку даному договору, зазначивши, що даний Договір поставки за своєю правовою природою є різновидом договору купівлі-продажу, а предметом договору є саме поставка електроенергії.
У відповідності до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.
Відповідно до частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно з частинами першою, другою статті 692 Цивільного кодексу України покупець після прийняття товару зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, якщо інший строк оплати не встановлений договором.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до пункту 1.1. Договору № 002-Е від 20.12.2018 за цим договором Продавець зобов`язується продавати електричну енергію, а Покупець зобов`язується приймати й Доплачувати електричну енергію на умовах і в терміни, передбачені цим Договором, податками до нього та чинним законодавчими і нормативними актами (том 1 аркуші справи 110-118).
Згідно із пунктом  2.6. Договору № 002-Е від 20.12.2018 продаж електроенергії у розрахунковому періоді здійснюється у відповідності з фактичними обсягами споживання електричної енергії Покупцем. Загальний обсяг споживаної електричної енергії, що постачається Покупцю, розраховується на основі показань приладів диференційованого погодинного обліку, а в точках обліку, максимальний місячний обсяг споживання електроенергії, в яких за останні 12 місяців не перевищує 50 тис. кВт/год, визначення погодинних обсягів купленої електроенергії здійснюється Продавцем на підставі даних, розрахованих у відповідності з методиками, затвердженими НКРЕКП.
Положеннями пункту 2.7. Договору № 002-Е від 20.12.2018 встановлено, що для визначення обсягу споживаної Покупцем електроенергії Сторони здійснюють зняття показань розрахункових приладів обліку на 00:00 годин 01 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оформляється акт зняття показів лічильника, який підписується Сторонами. На підставі знятих показань 01 числі місяця, наступного за розрахунковим, Продавцем оформлюється акт приймання-передачі електроенергії, який підписується Сторонами. Підписаний Сторонами Акт приймання-передачі електроенергії є підставою для проведення остаточних розрахунків по кожному розрахунковому місяцю.
Відповідно до пункту 9.1. Договору № 002-Е від 20.12.2018 цей договір набирає чинності з моменту з моменту його підписання. Договір діє до 28.02.2019. Додатковою угодою від 28.02.2019 до вказаного договору строк дії договору продовжено до 01 серпня 2019 року (том 1 аркуш справи 119).
Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що у договорі поставки електричної енергії №002-Е від 20.12.2018 сторони погодили всі істотні умови, необхідні для договорів даного виду, а саме: предмет, ціну та строк його дії.
Матеріалами справи підтверджено факт постачання ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд» електроенергії за вказаним договором № 002-Е від 20.12.2018 на адресу відповідача, зокрема: Актом прийому-передачі електроенергії № 26 від 31.01.2019 за січень 2019 року, відповідно до якого поставлено електроенергію в обсязі 138363,00 кВт/год., на загальну суму 353283,91 грн. в т.ч. ПДВ; Актом прийому-передачі електроенергії № 24 від 28.02.2019 за лютий 2019 року, відповідно до якого поставлено електроенергію в обсязі 155730,00 кВт/год., на загальну суму 397627,27 грн. в т.ч. ПДВ; Актом прийому-передачі електроенергії № 22 від 31.03.2019 за березень 2019 року, відповідно до якого поставлено електроенергію в обсязі 152055,00 кВт/год, на загальну суму 388243,86 грн., в т.ч. ПДВ (том 1 аркуші справи 123-125).
Вказані акти підписані без зауважень, у сторін відсутні взаємні претензії. 
На оплату вказаного обсягу електроенергії ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд» надано відповідачу рахунки-фактури № 28 від 31.01.2019, № 109 від 28.02.2019, №184 від 31.03.2019 (том 1 аркуші справи 120-122).
Оплата за електроенергію здійснена відповідачем у повному обсязі на розрахунковий рахунок ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд», що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2019 по 31.03.2019 (том 1 аркуші справи 132-140, 150).
На підтвердження сплати ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» податку на  додану вартість у складі ціни на товар - електроенергію, останнім складено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні № 54 від 3.01.2019, №52 від 28.02.2019, №51 від 31.03.2019 (том 1 аркуші справи 126-131).
Крім того, ДПЗД «Укрінтеренерго» жодним документом не підтверджує фактичне постачання відповідачу електричної енергії у спірний період.
Натомість відповідачем та третьою особою (ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд») доведено, а судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що ПрАТ «Трест  «Південзахіденергобуд» має власні розподільчі електричні мережі, під`єднані безпосередньо до мереж ДП «НЕК «Укренерго», які не мають електричного зв`язку з мережами інших ліцензіатів, і є тупиковими.
Вказані висновки суду першої інстанції та доводи учасників справи додатково підтверджуються наданим  ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» Актом № 467 від 13.12.2019, складеним за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, який згідно частини третьої статті 269 Господарського процесуального кодексу України   долучено судом апеляційної інстанції до матеріалів справи. 
Дана перевірка проводилася НКРЕКП за зверненням АТ «Харківобленерго» від 28.03.2019 № 56-к-01/05-1806.
Згідно висновків НКРЕКП, що містяться в зазначеному акті:
-мережі ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» під`єднані безпосередньо до мереж ПрАТ «НЕК «Укренерго» (ПС Залютине - 330 кВ). Мережі ПрАТ «Трест    «Південзахіденергобуд» є тупиковими та не мають електричного зв`язку з мережами інших ліцензіатів, у тому числі з АТ «Харківобленерго»;
-між ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» як постачальником електричної енергії та 26 субспоживачами, під`єднаними до розподільчих мереж ПрАТ «Трест   «Південзахіденергобуд», у грудні 2018 року були укладені договори купівлі-продажу (постачання) електроенергії, що виконуються сторонами;
-станом на 01.12.2019 ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» забезпечує постачання електричної енергії 28 субспоживачам, з якими укладені відповідні договори купівлі-продажу (постачання) електроенергії;
-від електромереж ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» отримують живлення електричною енергією як електроустановки самого ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд», так і субспоживачі ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд», приєднані безпосередньо до мереж останнього по стороні 0,4 кВ, вузли комерційного обліку яких обладнані у встановленому законодавством порядку розрахунковими приладами комерційного обліку, зареєстровані в міжнародній системі та мають відповідне кодування;
-21.12.2018 між ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» та ДП «Енергоринок» укладено договір купівлі продажу електричної енергії № 15984/01 (копія наявна у даній справі - том 2 аркуші справи 124-138);
-ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» придбало у ДП «Енергоринок» електроенергію, яка поставляється субспоживачам ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд», у тому числі і ПП «Фірмі «МРІЯ-94»;
-01.01.2019 між ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» та ДП «НЕК «Укренерго» укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0027-02032 (копія наявна у даній справі - том 2 аркуші справи 139-153).
Поряд із цим, колегія суддів апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи,  дійшла висновку, що надані позивачем на підтвердження обсягів спожитої відповідачем електричної енергії Звіти щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за січень-березень 2019 року, що надані АТ «Харківобленерго», не є належними та допустимими доказами у справі на підтвердження фактичного споживання електричної енергії відповідачем, оскільки АТ «Харківобленерго» не є оператором системи розподілу електричної енергії щодо розподільчих мереж ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд», від котрих отримують живлення електричною енергією електроустановки відповідача - ППФ «Мрія-94». 
Так, проведеною НКРЕКП вищезазначеною перевіркою встановлено, що відповідно до листа НЕК «Укренерго» від 13.12.2019 № 01/48396 на теперішній час функції оператора обліку (збирання, передавання, адміністрування даних приладів комерційного обліку) по точкам комерційного обліку межі балансової належності між НЕК «Укренерго» та ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» виконує НЕК «Укренерго». Для цього ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» здійснює постачання електричної енергії від електроустановок оператора системи передачі НЕК «Укренерго» до електроустановок субспоживачів, тобто, згідно підпункту 78 пункту 1 статті 1 розділу 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», здійснює розподіл електричної енергії. 
Перевіркою НКРЕКП також встановлено, шо у зв`язку з відсутністю договору спільне використання технологічних електричних мереж між ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» та АТ «Харківобленерго» через відсутність точки підключення до електричних мереж АТ «Харківобленерго», є неможливим укладання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.
Крім того, відповідно до частини першої  Постанови НКРЕКП № 1446 від 16.11.2018 АТ «Харківобленерго» була видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Харківської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності або господарському віданні (щодо державного або комунального майна) Акціонерного товариства «Харківобленерго», та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством).
При цьому колегія суддів апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що розподільчі електричні мережі ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» (код ЄДРПОУ 00118434) не є власністю АТ «Харківобленерго», не перебувають у господарському віданні, управлінні, не приєднані до мереж останнього, і у ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» відсутні укладені з АТ «Харківобленерго» договори про спільне використання технологічних електричних мереж ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд». 
Мережі, якими здійснюється транспортування  електричної енергії від електроустановок  ОСП до об`єктів споживачів в даному випадку належать не Оператору системи розподілу (АТ «Харківобленерго»), а постачальникові електричної енергії відповідачу -  ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд».
Відтак, правові підстави для здійснення діяльності з розподілу електричної енергії мережами ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» у АТ «Харківобленерго» відсутні.
Підпунктом 2 пункту 3.1.6. ПРРЕЕ передбачено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території  діяльності оператора системи. 
За відсутності у справі доказів приєднання електричної мережі ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» до мереж АТ «Харківобленерго» такі мережі не можуть вважатися територією здійснення ліцензованої господарської діяльності АТ «Харківобленерго» з розподілу електричної енергії, а ДПЗД «Укрінтеренерго» не може вважатися таким, що отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії відповідачу на території діяльності оператора системи АТ «Харківобленерго». 
Проведені АТ «Харківобленерго» розрахунки фактичного споживання відповідачем електроенергії за спірний період за допомогою Алгоритму визначення обсягів надходження електричної енергії до мереж основних споживачів та віддачі електричної енергії з мереж основних споживачів, що погоджені між АТ  «Харківобленерго» та ДП «НЕК «Укренерго» у відповідності до постанови НКРЕКП № 54 від 25.01.2019, також визнаються колегією суддів апеляційної інстанції безпідставними, оскільки як вбачається з даного рішення НКРЕКП, оператори систем розподілу та  ДП «НЕК «Укренерго» мають можливість визначати обсяги надходження електричної енергії до мереж основного споживача та віддачі електричної енергії з мереж основного споживача лише на підставі відповідних договорів, у тому числі на підставі укладеного між оператором систем розподілу та основним споживачем договору на спільне використання технологічних електричних мереж та на підставі укладеного між ОСР з субспоживачами основних споживачів - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.
Проте, між відповідачем та АТ «Харківобленерго» не укладався договір про надання послуг з розподілу електричної енергії, так само як і не укладався договір на спільне використання технологічних електричних мереж між АТ  «Харківобленерго» та ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд».
В свою чергу відсутність договорів між вказаними суб`єктами господарювання свідчить  про неможливість АТ «Харківобленерго» визначати обсяги споживання  електричної енергії субспоживачами основного споживача ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд», у тому числі субспоживачем - ППФ «Мрія-94».
Крім того, АТ «Харківобленерго» у листі від 28.03.2019 №56к-01/05-1806 (том 1 аркуші справи 145-149), що адресований до НКРЕКП та субспоживачам ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» у передостанньому абзаці 4-го аркуша листа підтверджує, що у зв`язку із недопуском представників АТ «Харківобленерго» для зняття показів розрахункових засобів обліку субспоживачів ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд», що розташовані на території ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд», АТ «Харківобленерго» протягом трьох місяців не має можливості здійснити свої функції в частині розрахунку обсягів споживання електричної енергії субспоживачам основного споживача ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд».
Таким чином, твердження АТ «Харківобленерго» щодо неможливості такого розрахунку внаслідок недопуску до розрахункових засобів обліку його  представників та надання фактично такого розрахунку до суду, є суперечливими, а тому в силу статей 76-78 Господарського процесуального кодексу України не можуть прийматися судом до уваги.
Згідно підпункту 78 пункту 1 статті 1 розділу 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», розподіл електричної енергії - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії.
Відповідачем та третьою особою - ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» доведено, що для транспортування електричної енергії від електроустановок оператора системи передачі (ДП «НЕК «Укренерго») до електроустановок ППФ  «Мрія-94» використовуються виключно розподільчі мережі ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд», що позивачем та АТ «Харківобленерго» не спростовано.
Таким чином, надані АТ «Харківобленерго» та позивачем Звіти щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за січень-березень 2019 року, та складені на підставі даних Звітів рахунки на оплату, Акти купівлі-продажу електричної енергії за спірний період, а також надані АТ «Харківобленерго» розрахунки фактичного споживання відповідачем електроенергії за спірний період є необґрунтованими та судом відхиляються.
Одним із основоположних принципів цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті  3 Цивільного кодексу України.
Підсумовуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, з огляду на їх недоведеність та необґрунтованість .
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Звертаючись з апеляційною скаргою, позивач не довів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі судового рішення.
Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За встановлених під час апеляційного розгляду справи обставин колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», м.Київ залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2019 по справі № 922/1804/19 - без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, з чітким дотриманням  вимог статті 236 Господарського процесуального кодексу України.
Понесені позивачем у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції судові витрати покладаються на позивача, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», м.Київ на рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2019 по справі № 922/1804/19 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2019 по справі № 922/1804/19 залишити без змін.
Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08.01.2020.

Головуючий суддя                                                                    С.В. Барбашова

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна  

Суддя                                                                                           В.І. Пушай