Постанова                                                 
Іменем України
 
30 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 261/4637/13-ц
провадження № 61-22047св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю.,               Петрова Є. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
відповідач - ОСОБА_4 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою ОСОБА_1  на ухвалу Донецького апеляційного суду від 22 листопада 2019 року у складі судді Новікової Г. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
У липні 2013 року  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до  ОСОБА_4 , про визначення порядку, часу та місця спілкування з дитиною, зобов`язання вчиняти певні дії, відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Петровського районного суду м. Донецька від 16 жовтня 2013 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково.
Визначено порядок спілкування та виховання дитини, ОСОБА_1 - батьком малолітньої доньки, та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - бабусею та дідусем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозволив їм спілкуватися з дитиною щотижня у неділю з 10 год. до 18 год., по місту їх проживання за адресою: квартира АДРЕСА_1 .
Зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкод батьку ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - бабусі та дідусю в спілкуванні з донькою та онукою, ОСОБА_5 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 27 листопада 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.
Рішення Петровського районного суду м. Донецька від 16 жовтня 2013 року скасовано в частині задоволених вимог щодо зобов`язання ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , бабусі та дідусю, в спілкуванні з онукою, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та змінено рішення в частині визначення порядку, часу та місця спілкування з дитиною.
Відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , бабусі та дідусю, в спілкуванні з онукою та визначення порядку, часу та місця спілкування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , бабусі та дідусю з онукою.
Визначено ОСОБА_1 порядок спілкування з малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижня у суботу з 10 год. до 18 год. за місцем його проживання за адресою: квартира АДРЕСА_1 .
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
07 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького апеляційного суду із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Донецької області від 27 листопада 2013 року за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України. 
Заява мотивована тим, що рішення Апеляційного суду Донецької області          від 27 листопада 2013 року, яким визначено його порядок спілкування з дитиною не може бути належним чином виконано через те, що виконавче провадження залишилось на тимчасово непідконтрольній території, а відповідач виїхала з дитиною за межі України, її місце перебування йому не відоме, крім того зобов`язання відповідача не перешкоджати у спілкуванні з дитиною за його адресою фактичного мешкання дозволить повернути дитину в Україну та оголосити розшук відповідача.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 вважає вказані обставини нововиявленими та просив поновити строк на звернення до суду з заявою про перегляд рішення у справі № 261/4637/13-ц, визначити місце та порядок спілкування з дитиною, зобов`язати відповідача не чинити перешкод у їх спілкуванні та видати виконавчий лист.
Короткий зміст ухвали апеляційної інстанції
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 22 листопада 2019 рокувідмовлено у відкритті апеляційного провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Донецької області від 27 листопада 2013 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі                                 № 261/4637/13-ц.
Матеріали відновленого втраченого судового провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення порядку, часу та міста спілкування з дитиною, зобов`язання відповідача вчиняти певні дії, відшкодування моральної шкоди та стягнення судових витрат, повернуто до Краснолиманського міського суду Донецької області.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що така заява подана з пропуском встановленого пунктом першим частини другої статті 424 ЦПК України трирічного строку для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, який є преклюзивним та поновленню не підлягає.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У грудні 2019 року  ОСОБА_1  подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду та передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував факт того, що провадження було втрачене і відновлено лише рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 20 березня              2017 року у справі № 230/290/17, а тому строк необхідно обраховувати з дати відновлення втраченого провадження.
Крім того, суд апеляційної інстанції не взяв до уваги те, що м. Донецьк є тимчасово окупованою територією на якій не працюють державні органи України, а тому виконання вказаного рішення є неможливим.
Також апеляційним судом не враховано те, що відповідач продовжує чинити перешкоди спілкування із дитиною, а також остання виїхала до Польщі і не повернула дитину до України, порушивши право заявника брати участь у житті дитини та виконувати батьківські обов`язки.
Доводи інших учасників справи
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
У грудні 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) до Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1  на ухвалу Донецького апеляційного суду від 22 листопада 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу з Краснолиманського районного суду Донецької області.
У січні 2020 року справу № 261/4637/13-ц передано до Верховного Суду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судом апеляційної інстанції було встановлено, що у липні 2013 року   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3  звернулися до суду з позовом до  ОСОБА_4 , про визначення порядку, часу та місця спілкування з дитиною, зобов`язання вчиняти певні дії, відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Петровського районного суду м. Донецька від 16 жовтня 2013 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково.
Визначено порядок спілкування та виховання дитини, ОСОБА_1 - батьком малолітньої доньки, та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - бабусею та дідусем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозволив їм спілкуватися з дитиною щотижня у неділю з 10 год. до 18 год., по місту їх проживання за адресою: квартира АДРЕСА_1 .
Зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкод батьку ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - бабусі та дідусю в спілкуванні з донькою та онукою, ОСОБА_5 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 27 листопада 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.
Рішення Петровського районного суду м. Донецька від 16 жовтня 2013 року скасовано в частині задоволених вимог щодо зобов`язання ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , бабусі та дідусю, в спілкуванні з онукою, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та змінено рішення в частині визначення порядку, часу та місця спілкування з дитиною.
Відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , бабусі та дідусю, в спілкуванні з онукою та визначення порядку, часу та місця спілкування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , бабусі та дідусю з онукою.
Визначено ОСОБА_1 порядок спілкування з малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижня у суботу з 10 год. до 18 год. за місцем його проживання за адресою: квартира АДРЕСА_1 .
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
07 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького апеляційного суду із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Донецької області від 27 листопада 2013 року за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України. 
ОСОБА_1 просив поновити строк на звернення до суду за заявою про перегляд рішення у справі № 261/4637/13-ц, визначити місце та порядок спілкування з дитиною, зобов`язати відповідача не чинити перешкод у їх спілкуванні та видати виконавчий лист.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом першим частини другої статті 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
За змістом пункту 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у зв`язку із зазначеною підставою може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Пунктом першим частини другої статті 424 ЦПК України визначено, що урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.
Строки, визначені в частині другій статті 424 ЦПК України, не можуть бути поновлені (частина третя статті 424 ЦПК України).
Встановивши, що рішення Апеляційного суду Донецької області                            від 27 листопада 2013 року набрало законної сили з моменту його проголошення, а ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд цього рішення 07 листопада 2019 року, тобто після спливу трирічного строку з дня набрання таким судовим рішенням законної сили, суд апеляційної інстанції, врахувавши положення наведених норм ЦПК України, дійшов правильного висновку про неможливість поновлення пропущеного строку та необхідність відмови у відкритті провадження за зазначеною заявою.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.
Інші доводи, наведені на обґрунтування касаційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм процесуального права і зводяться до переоцінки встановлених судом апеляційної інстанції обставин, що в силу вимог статті 400 ЦПК Українивиходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького апеляційного суду від 22 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        А. А. Калараш 
 
                                                                                                                    С. Ю. Мартєв
 
                                                                                                                    Є. В. Петров