ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 січня 2020 року           справа № 200/9591/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Сізонов Є.С., за участю представника позивача Бичкова О.Є., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року (повний текст складено 18 жовтня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області)  у справі № 200/9591/19-а (суддя в 1 інстанції – Чучко В.М.) за позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 10.05.2019 року № 0001534706,-

                                                      В С Т А Н О В И В: 

Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» (далі – позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДФС (далі – відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 10.05.2019 року № 0001534706 про нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 174 712 697,50 грн. у зв`язку зі збільшенням суми грошового зобов`язання податку на додану вартість у розмірі 698 850 790,00 грн., на загальну суму 873 563 487,50 грн. (надалі - спірне ППР).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на думку позивача висновки відповідача, викладені у акті перевірки, в частині відсутності права ПРАТ «АКХЗ» формувати податковий кредит та, відповідно, завищення податкового кредиту з ПДВ, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки податковий кредит сформовано за результатами здійснених господарських операцій з ТОВ «Інкостіл груп» та сплаченого у ціні товару ПДВ, що підтверджується належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського обліку та податковими накладними, зареєстрованими у встановленому законодавством порядку. А отже, позивач вважає прийняте на підставі такого акту перевірки податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 10.05.2019 року № 0001534706 незаконним та просив його скасувати у судовому порядку. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року у справі № 200/9591/19-а позовні вимоги було задоволено, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми «Р»  Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 10.05.2019 року № 0001534706 про нарахування Приватному акціонерному товариству «Авдіївський коксохімічний завод» штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 174 712 697,50 грн. у зв`язку із збільшенням суми грошового зобов`язання податку на додану вартість у розмірі 698 850 790,00 грн., на загальну суму 873 563 487,50 грн.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 19 210 гривень 00 копійок.
Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В обгрунтування апеляційної скарги було зазначено, що постачальник позивача – ТОВ «Інкостіл груп» не мав права за операціями з поставки вугілля виписувати на адресу ПРАТ «АКХЗ» податкові накладні, оскільки такі операції згідно п. 45 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України звільнені від сплати ПДВ і таке звільнення є пільгою постачальника вугільної продукції,  при цьому вказане ТОВ не своєчасно зверталося з заявами про відмову від такої пільги до податкового органу.
В судовому засіданні представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення.
Також колегія суддів зазначає, що посадовою особою податкового органу колегії суддів в судовому засіданні не надані документи, які підтверджують його повноваження як представника відповідно до вимог ч.4 ст.55 та ст..59 КАС України, що унеможливлює його участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції як представника відповідача.  
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» зареєстроване 30.12.1993 за номером державної реєстрації № 1 253 120 0000 000013, місцезнаходження: 86065, Донецька область, місто Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок 1. 
ПРАТ «АКХЗ» взято на податковий облік  в органах державної податкової служби від 30.12.1993 № 423.
Відповідно до наказу № 419 від 22.02.2019 року, виданого  Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПРАТ «АКХЗ», податковий номер платника податків 00191075, з питань достовірності формування податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Інкостіл груп» (код ЄДРПОУ 32856305), ТОВ «Добре тепло» (код ЄДРПОУ 39354373) за період січень 2017 року – грудень 2018 року, про що складений акт від 01.04.2019 року №34/28-10-47-06/00191075 (надалі – Акт перевірки).
Вказаним Актом перевірки встановлені наступні порушення вимог Податкового Кодексу України, а саме на думку податкового органу ПРАТ «АКХЗ»: занижено розмір позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (р. 18) на загальну суму ПДВ 698 850 790 грн., в тому числі по періодам: листопад 2017 – 6080546 грн., грудень 2017 – 93374949 грн., січень 2018 – 61930797 грн., лютий 2018 – 106657023 грн., березень 2018 – 133653326 грн., травень 2018 – 188956137 грн., червень 2018 – 22509382 грн., жовтень 2018 – 16414760 грн., листопад 2018 – 69273870 грн.; завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту податкової декларації з ПДВ (р. 19) за наступні податкові періоди: жовтень 2017 – 15295395 грн., листопад 2017 – 72753619 грн., грудень 2017 – 90966699 грн., січень 2018 – 158249437 грн., лютий 2018 – 189008762 грн., березень 2018 – 200752683 грн., квітень 2018 – 297154149 грн., травень 2018 – 108198012 грн., червень 2018 – 85688630 грн., липень 2018 – 85688630 грн., серпень 2018 – 85688630 грн., вересень 2018 – 85688630 грн., жовтень 2018 – 69273870 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21), в тому числі по періодах: жовтень 2017 – 15295395 грн., листопад 2017 – 72753619 грн., грудень 2017 – 90966699 грн., січень 2018 – 158249437 грн., лютий 2018 – 189008762 грн., березень 2018 – 200752683 грн., квітень 2018 – 297154149 грн., травень 2018 – 108198012 грн., червень 2018 – 85688630 грн., липень 2018 – 85688630 грн., серпень 2018 – 85688630 грн., вересень 2018 – 85688630 грн., жовтень 2018 – 69273870 грн.
За наслідками Акту перевірки, 10.05.2019 року Офісом великих платників податків ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення № 0001534706 про нарахування Приватному акціонерному товариству «Авдіївський коксохімічний завод» штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 174 712 697,50 грн. у зв`язку із збільшенням суми грошового зобов`язання податку на додану вартість у розмірі 698 850 790,00 грн., на загальну суму 873 563 487,50 грн. 
Акт перевірки та Спірне ППР були оскаржені в адміністративному порядку, проте скарги позивача залишені без задоволення.
Зі змісту Акту перевірки вбачається, що під час перевірки відповідачем були використані наступні документи, в тому числі: декларації з ПДВ з додатками та уточнюючими розрахунками за періоди, що перевіряються; установчі документи ПРАТ «АКХЗ»; документи, надані ПРАТ «АКХЗ» по акту приймання-передачі; договори: №УПр15/104 від 07.07.2015 із додатками (специфікаціями), №17/131 від 31.03.2017 із додатками (специфікаціями), №18/139 від 27.02.2018 із додатками (специфікаціями); листи із додатками (копіями договорів): ТОВ «Інкостіл груп», ПРАТ «ДОНЕЦЬКСТАЛЬ»; первинні документи (акти приймання-передачі продукції із додатками (залізничними накладними), акти коригування ціни продукції): ТОВ «Інкостіл груп» (32856305) за 2016 рік (що підтверджують постачання продукції, за яку не сплачено станом на 01.01.2017 згідно інформації про наявність заборгованості на 01.01.2017), за 2017 рік; податкові накладні та розрахунки коригування по податкових накладних (із квитанцією №1 або витягами з ЄРПН): ТОВ «Інкостіл груп» (32856305) за 2017 рік, за 2018 рік; 6.          Довідки АТ ПУМБ (із додатками) з інформацією про здійснення платежів від ПРАТ «АКХЗ» на користь: ТОВ «Інкостіл груп» (32856305). Перелік комп`ютерних автоматизованих інформаційних систем, інформація яких використана під час перевірки: ITC "Податковий блок", АС «Архів електронної звітності», Єдиний реєстр податкових накладних.
Проведеною перевіркою встановлено, що згідно наданим первинним документам, одним з основних постачальників позивача на митній території України у січні 2017 року – липні 2018 року було ТОВ «ІНКОСТІЛ ГРУП» (податковий номер 32856305, Офіс великих платників податків ДФС; основний вид діяльності – надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, не введених в інші угрупування), за договорами поставки №УПр15/104 від 07.07.2015 року, №17/131 від 31.03.2017 року, №18/139 від 27.02.2018 року.
Підприємством ПРАТ «АКХЗ» (код ЄДРПОУ 00191075) до податкових декларацій з ПДВ за січень 2017 року - липень 2018 року включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 1 860 677 717,86 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «ІНКОСТІЛ ГРУП» на підставі податкових накладних, складених та зареєстрованих в ЄРПН ТОВ «ІНКОСТІЛ ГРУП» (код ЄДРПОУ 32856305).
Детальний перелік первинних документів, які підтверджують оприбуткування вугільної продукції від ТОВ «ІНКОСТІЛ ГРУП» в адресу ПРАТ «АКХЗ» у січні 2017р. - липні 2018р. (приймання-передачі продукції, платіжні доручення, акти приймання-передачі продукції, залізничні накладні) наведено в додатку №1 до акту перевірки.
Разом з цим, на думку відповідача, ТОВ «ІНКОСТІЛ ГРУП» невірно складено податкові накладні в адресу ПРАТ «АКХЗ» в частині застосування ставки ПДВ 20% (обов`язковий реквізит податкової накладної) та в частині визначення дати виникнення податкових зобов`язань при реалізації вугільної продукції (визначена за касовим методом), оскільки ТОВ «ІНКОСТІЛ ГРУП» на жовтень 2017 - березень 2018 були несвоєчасно подані заяви про відмову/зупинення використання пільги, які відповідали б вимогам п. 45 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України. За операціями постачання ТОВ «ІНКОСТІЛ ГРУП» вугільної продукції за період з жовтня 2017 р. по березень 2018 р ПРАТ «АКХЗ» сформовано податковий кредит у звітних періодах жовтень 2017-квітень 2018р.
У зв`язку з наведеним, на думку податкового органу, ПРАТ «АКХЗ» не мало підстав для формування податкового кредиту в сумі 698 850 789,97 грн. по контрагенту ТОВ«ІНКОСТІЛ ГРУП» у звітних періодах жовтень 2017 - квітень 2018 року, та як наслідок, завищило показники р.16 декларації за періоди листопад 2017- листопад 2018, завищило розмір податкового кредиту (р.17) у звітних періодах жовтень 2017-листопад 2018.
Як встановлено колегією суддів 07.07.2015 року між позивачем (покупець) та ТОВ «ІНКОСТІЛ ГРУП» (продавець) укладено договір №УПр15/104 (з урахуванням додаткових угод) згідно якому ТОВ «ІНКОСТІЛ ГРУП» зобов`язується поставити ПРАТ «АКХЗ» вугільну продукцію – вугільний концентрат марки К (товар), а ПРАТ «АКХЗ» прийняти та сплатити на умовах договору вугільну продукцію. Ціна та об`єм товару, який поставляється по цьому договору, визначається у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору. Постачання здійснюється залізничними вагонами. Загальна сума договору визначається як сумарна вартість товару. Договір діє до 30.06.2016 року.
Як слідує з витягу з Єдиного державного юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «ІНКОСТІЛ ГРУП» є юридичною особою, зареєстроване за адресою: 01014, м. Київ, бульвар Дружби Народів, будинок 38, інформації відносно відсутності за юридичною адресою, припинення, знаходження в стані ліквідації наведений витяг не містить.
Факт здійснення поставки підтверджується: актами приймання-передачі продукції, актами коригування ціни продукції.
31.03.2017 року між позивачем (покупець) та ТОВ «ІНКОСТІЛ ГРУП» (продавець) укладено договір №17/131, згідно якому ТОВ «ІНКОСТІЛ ГРУП» зобов`язується поставити ПРАТ «АКХЗ» вугільну продукцію – вугільний концентрат марки К (товар), а ПРАТ «АКХЗ» прийняти та сплатити на умовах договору вугільну продукцію. Ціна та об`єм товару, який поставляється по цьому договору, визначається у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору. Постачання здійснюється залізничними вагонами. Загальна сума договору визначається як сумарна вартість товару. Договір діє до 31.03.2018 року.
Факт здійснення поставки підтверджується: актами приймання-передачі продукції, актами коригування ціни продукції, актами коригування кількості продукції, актами приймання продукції по кількості.
27.02.2018 року між позивачем (покупець) та ТОВ «ІНКОСТІЛ ГРУП» (продавець) укладено договір №18/139, згідно якому ТОВ «ІНКОСТІЛ ГРУП» зобов`язується поставити ПРАТ «АКХЗ» вугільну продукцію – вугільний концентрат марки К (товар), а ПРАТ «АКХЗ» прийняти та сплатити на умовах договору вугільну продукцію. Ціна та об`єм товару, який поставляється по цьому договору, визначається у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору. Постачання здійснюється залізничними вагонами. Загальна сума договору визначається як сумарна вартість товару. Договір діє до 28.02.2023 року.
Факт здійснення поставки підтверджується: актами приймання-передачі продукції, актами коригування ціни продукції.
Факт оплати за зазначеними договорами підтверджується випискою з банку.
Здійснення поставок вугільної продукції за вказаними договорами оформлено податковими накладними, що зареєстровані в  Єдиному реєстрі податкових накладних, що також підтверджено відповідними витягами із вказаного реєстру.
Відповідачем не спростовано в судовому засіданні, що податкові накладні зареєстровані у встановленому законодавством порядку в Єдиному реєстрі податкових накладних, їх реєстрація не була зупинена та у такій реєстрації не було відмовлено.
Крім того, позивачем надані податкові декларації, в яких відображені суми сплаченого ПДВ за вказаними договорами.
Під час проведення перевірки та як слідує з податкових декларацій ТОВ «ІНКОСТІЛ ГРУП», розбіжностей у декларуванні податкового кредиту та податкових зобов`язань між позивачем та ТОВ «ІНКОСТІЛ ГРУП» не встановлено.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються  Податковим кодексом України (далі за текстом – ПК України).
За приписами п.  185.1  ст.  185 ПК України  об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до  статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до  статті 186 цього Кодексу.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пункт  187.1  ст.  187 ПК України).
Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (підпункт а).
У відповідності до пункту 198.2 та 198.3 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
При цьому у абзаці третьому вказаного пункту статті 198 ПК України міститься правило про те, що у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.
Норми статті 201 ПК України, до яких відсилають правила пункту 198.6 статті 198 цього Кодексу, регулюють відносини, пов`язані з оформленням і легітимацією податкової накладної. У цій нормі містяться обов`язкові правила щодо форми та порядку заповнення податкових накладних, недотримання яких тягне визнання податкової накладної недійсною; визначено правову природу цього документа, підстави, порядок, умови його складання і надання; встановлено права й обов`язки учасників податкових відносини, пов`язані із складанням, наданням та реєстрацією податкової накладної; передбачено наслідки недотримання обов`язкових вимог щодо форми, змісту та інших дій зі складання, надання та реєстрації податкових накладних.
Так, у пункті 201.1 статті 201 ПК України зазначено, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.
У відповідності до підпункту 201.3 статті 201 ПК України у разі звільнення від оподаткування у податковій накладній робиться запис «Без ПДВ» з посиланням на відповідні пункти (підпункти), статті, підрозділи, розділи цього Кодексу та/або міжнародного договору, якими передбачено звільнення від оподаткування податком.
Як вбачається з матеріалів справи, у всіх наданих позивачу з боку ТОВ «Інкостіл груп» податкових накладних відсутній напис «Без ПДВ», більш того, у вказаних податкових накладних зазначено «ПДВ 20%», та визначено конкретні суми такого податку.
Згідно з пунктом 201.6 цієї статті податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях  і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
За пунктом 201.10 зазначеної статті при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. 
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (абзац третій пункту 201.10 ст. 201 ПК України).
Абзацом дев`ятим пункту 201.10 статті 201 ПК України покупцю товарів/послуг заборонено відносити суми ПДВ до податкового кредиту в разі відсутності факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг, податкових накладних у Реєстрі і зобов`язано покупця включити суму податку, вказану в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Зміст наведених податкових норм, які діяли на момент виникнення спірних відносин, дає підстави для висновку, що платник податку може включити до складу податкового кредиту суму ПДВ на підставі податкової накладної, оформленої у відповідності до вимог статті 201 ПК України та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (постанова Верховного Суду від 12 вересня 2019 року № К/9901/3250/18).
Разом з цим колегія суддів зазначає, що жодних дефектів у правовому статусі позивача або його контрагента, якій виписав податкові накладні, на підставі яких позивачем сформовано суму податкового кредиту за період січень 2017 року – грудень 2018 року, або ж недоліків у оформленні первинних документів, складених за результатами господарських операцій, при судовому розгляді не встановлено й відповідач на такі обставини не посилався ні у акті перевірки, ні під час розгляду справи та не зазначав їх як доводи апеляційної скарги.
Разом з цим, шляхом надання належним чином оформлених первинних документів, які містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції, позивачем доведений, а відповідачем, у свою чергу, не спростовувався факт: реального (фактичного) вчинення ПРАТ «АКХЗ» господарських операцій з придбання у ТОВ «Інкостіл груп» вугільної продукції за договорами поставки № УПр 15/104 від 07.07.2015 року, № 17/131 від 31.03.2017 року, та № 18/139 від 27.02.2018 року, використання вказаної продукції у власній господарський діяльності, а також оплати вказаного вугілля, з урахуванням ПДВ.
При цьому, колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо посилання на пункт 45 підрозділу 2 розділу ХХ ПКУ, як на підставу для висновку щодо неправомірності формування позивачем податкового кредиту з ПДВ по операціям з поставки вугільної продукції від ТОВ «Інкостіл груп» за період січень 2017 року – грудень 2018 року у сумі 698 850 789,97 грн., з огляду на наступне.
 У відповідності до пункту 45 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України тимчасово, до 1 січня 2022 року, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання на митній території України вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД. У разі застосування зазначеної пільги норми пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу не застосовуються в частині товарів/послуг, необоротних активів, суми податку на додану вартість з вартості яких були включені до податкового кредиту у звітних (податкових) періодах, що передували періоду початку застосування пільги. Платник податків може відмовитися від використання зазначеної пільги чи зупинити її використання на один або декілька звітних (податкових) періодів шляхом подання заяви. Заява, у якій зазначається перелік товарних позицій товарів згідно з УКТ ЗЕД і період, на який платник відмовляється чи зупиняє використання пільги, подається до контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків до настання звітного періоду, в якому платник податку не передбачає використання зазначеної пільги. Відмова від використання пільги, зазначеної у цьому пункті, чи зупинення її використання застосовується з першого числа звітного (податкового) періоду, зазначеного у заяві.
Разом з цим, пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачена можливість зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 року затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №117), який розроблено саме з метою запобігання ризиків порушення норм податкового законодавства, згідно якого, поміж іншого, здійснюється моніторинг - сукупність заходів та методів роботи контролюючих органів, що виявляє за результатами проведення аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації об`єктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства при складанні податкових накладних/розрахунків коригування та їх реєстрації в ЄРПН.
Отже, враховуючи вищенаведене, контролюючий орган при наявності інформації в інформаційних ресурсах ДФС щодо відсутності заяви ТОВ «Інкостіл груп»  про відмову від використання пільги, встановленої статтею 45 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, мав можливість зупинити реєстрацію в ЄРПН податкових накладних, зазначених в додатку №1 до акту перевірки, складених ТОВ «Інкостіл груп», однак реєстрацію даних накладних контролюючим органом не зупинено, що також не заперечується відповідачем.
Так, враховуючи те, що податкові накладні, зазначені в додатку №1 до акту перевірки зареєстровані в ЄРПН, а, отже, при проведенні процедур, встановлених Порядком №117 податковим органом не встановлено ризиків безпідставного формування ТОВ «Інкостіл груп» податкових накладних, ПРАТ «АКХЗ» має право на податковий кредит за відповідними податковими накладними на підставі абзацу 3 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.
Додатково до наведеного колегія суддів також вважає за необхідне відмітити, що ТОВ «Інкостіл груп» протягом січня 2017 року – грудня 2018 року звертався до податкового органу з заявами про відмову/призупинення використання пільги, передбаченої пунктом 45 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України.
Проте, на запити позивача на адресу ТОВ «Інкостіл груп» щодо відмови від користування пільгою, передбаченою пунктом 45 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, останній повідомив, що вказаною пільгою не користується.
А отже, приймаючи до уваги сукупність наступних факторів: 1) відповідь ТОВ «Інкостіл груп» щодо відмови у користуванні пільгою, визначеною пунктом 45 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України та відсутністю у позивача можливості (та законодавчо встановленого права) здійснити перевірку цієї інформації; 2) отримання позивачем від ТОВ «Інкостіл груп» податкових накладних із зазначенням суми ПДВ у розмірі 20% та сплату цих сум; 3) реєстрації податковим органом вказаних податкових накладних в ЄРПН у встановленому законодавством порядку; у ПРАТ «АКХЗ» були відсутні правові підстави для неприйняття таких податкових накладних та несплати визначених у них сум податку на додану вартість у складі ціни за поставлене вугілля.
А отже, позивач  правомірно сформував податковий кредит з ПДВ за період січень 2017 року – грудень 2018 року по вказаними вище податковим накладним, виданим ТОВ «Інкостіл груп», на підставі абзацу 3 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.
Таким чином, спірним податковим повідомленням-рішенням та висновками акту перевірки, за якими позивач не мав права формувати податковий кредит та, відповідно, завищив податковий кредит з ПДВ, відповідач позбавив позивача у підтвердженні права на мирне володіння його майном, що призводить до значних втрат у господарській діяльності позивача та не узгоджується із закріпленими в Україні, як у правовій державі, принципами юридичної визначеності  та  законних (легітимних) очікувань.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої  Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади /рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976)/.
Європейським судом з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03) було зазначено, що затримки у відшкодуванні ПДВ можна вважати втручанням у право на мирне володіння своїм майном, а постійні затримки відшкодування і компенсації у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, так само як і стан невизначеності щодо часу повернення коштів, порушує "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном.
Дана правова позиція Європейського суду з прав людини свідчить на користь висновку, що в контексті податкових спорів позбавлення права отримати податкову вигоду (податковий кредит чи бюджетне відшкодування ПДВ) розглядається як позбавлення власності.
Отже, створення перешкод чи встановлення обмежень, що не ґрунтуються на вимогах закону у праві вільно розпоряджатись накопиченим за наслідками розрахунків з бюджетом від`ємним значенням з податку на додану вартість є формою втручанням у право на мирне володіння своїм майном.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірне податкове повідомлення-рішення не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, а отже підлягає скасуванню.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року у справі № 200/9591/19-а – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року у справі № 200/9591/19-а – залишити без змін.  
Повне судове рішення складено 22 січня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                     А.В. Гайдар

Судді                                                                                                           Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                        І.Д. Компанієць