П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/2476/19	
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Запорожана Д.В.,
суддів - Джабурія О.В., Кравченка К.В.
при секретарі Андрушкевич М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ескпорт Трейд Груп» до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, за участю 3-х осіб: Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальності «Ескпорт Трейд Груп» звернулось до суду з позовом до ГУ ДФС у Миколаївській області, за участю 3-х осіб: ДКС України, ГУ ДКС України у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення №00043341202 від 07.06.2019 року.
Свої позовні вимоги ТОВ «Ескпорт Трейд Груп» обґрунтувало незаконністю спірного рішення.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року позов задоволено. Скасовано спірне рішення.
В апеляційній скарзі ГУ ДФС у Миколаївській області просить скасувати вищенаведене рішення, як таке, що прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.
          Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його задоволення.
          Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 04.06.2018 ТОВ «Експорт трейд груп» уклало договір купівлі-продажу з ТОВ «Компанія Промбудмаш», відповідно до якого остання зобов`язується передати у власність позивача обладнання, а саме: лінію з виробництва тротуарної плитки (ЛПТП-14) разом з прес-формами для виготовлення дрібно штучних бетонних виробів.
Ціна обладнання за контрактом 11  040 000 гривень.
23.07.2018 ТОВ «Компанія Промбудмаш» виписало на адресу ТОВ «Експорт трейд груп» видаткову накладну на постачання лінії з виробництва тротуарної плитки (ЛПТА-14) на загальну суму 11  040 000 гривень, у тому числі ПДВ 1  840 000 гривень.
Протягом 18.07.2018-10.12.2018 ТОВ «Експорт трейд груп» платіжними дорученнями №5, №7, №8, №17, №20 та №2 перерахував на банківський рахунок ТОВ «Компанія Промбудмаш» 11  040 000 гривень, у тому числі ПДВ 1  840 000 гривень за поставку лінії з виробництва тротуарної плитки (ЛПТП-14) разом з прес-формами для виготовлення дрібно штучних бетонних виробів.
ТОВ «Компанія Промбудмаш» за цією поставкою виписало на адресу ТОВ «Експорт трейд груп» податкові накладні №1 від 18.07.2018, №2 від 20.07.2018 та №3 від 23.07.2018 на загальну суму 11  040 000 гривень, у тому числі ПДВ 1  840 000 гривень.
Податкову накладу №1 від 18.07.2018 було зареєстровано у Єдиному реєстрів податкових накладних 06.08.2018, податкову накладну №2 зареєстровано в ЄРПН також 06.08.2018, а податкову накладну №3 14.08.2018.
Зазначена операція у податковій звітності ТОВ «Експорт трейд груп» була відображена в податковій декларації за липень 2018 р., у рядку 10.1 код.Б розділу ІІ «Податковий кредит» задекларовано обсяг придбання на суму ПДВ 1840720 гривень.
01.06.2018 ТОВ «Експорт трейд груп» уклало Контракт №ЛПТП-14/101 з Monteneo Traiding LP (Глазго, Великобританія) на постачання останньому лінію з виробництва тротуарної плитки (ЛПТП-14) разом з прес-формами для виготовлення дрібно штучних бетонних виробів.
Загальна вартість контракту 9  580 000 гривень.
Відповідно до додаткової угоди до контракту, товар поставляється на адресу Olympus Factory LLC (Поті, Грузія).
08.08.2018 ТОВ «Експорт трейд груп» виписало на адресу Monteneo Traiding LP податкову накладну №1 на суму 9  580 000 гривень, в тому числі ПДВ - 0 гривень.
Зазначена податкова накладна №1 зареєстрована в ЄРПН 30.08.2018.
Monteneo Traiding LP сплачено на користь ТОВ «Експорт трейд груп» за цим контрактом платіжними дорученнями №13 від 18.07.2018, №14 від 19.07.2018, №15 від 20.07.2018, №18 від 30.08.2018, №20 від 21.09.2018, №26 від 10.12.2018 та №27 від 10.12.2018 суму 9580000 гривень, без ПДВ.
08.08.2019 відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної CMR №497447, а також митної декларації UA 504170/2018/006911 товар перевезено до м. Поті, Грузія.
06.02.2019 ТОВ «Експорт трейд груп» подав податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2018 року, в якій у рядках 20.2 «підлягає бюджетному відшкодуванню» та 20.2.1 «на рахунок платника банку» відобразив суму 1840000 гривень.
Також, ТОВ «Експорт трейд груп» подано розрахунок суми бюджетного відшкодування 1840000 гривень. 
ГУ ДФС у Миколаївській області провело камеральну перевірку податкової звітності ТОВ «Експорт трейд груп», під час якої дійшло висновку, про можливість порушення позивачем ст.187 ПК України.
21.03.2019 наказом ГУ ДФС у Миколаївській області призначено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Експорт трейд груп» з питань достовірності нарахування сум від`ємного значення та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податків за грудень 2018 року.
В період з 29.03.2019 по 03.04.2019 ГУ ДФС у Миколаївській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку за результатами якої складено Акт №465/14-29-12-02-6/40400972 від 05.04.2019.
Під час перевірки контролюючим органом зроблено висновок, що ТОВ «Експорт трейд груп» в порушення вимог п.200.4 ст.200 ПК України заявив суму бюджетного відшкодування 1840000 гривень.
Зазначені висновки обґрунтовані тим, що ревізором перевірено історію придбання та експорту обладнання лінію з виробництва тротуарної плитки (ЛПТП-14) разом з прес-формами для виготовлення дрібно штучних бетонних виробів, за всім ланцюгом постачання.
Так, встановлено, що ТОВ «Компанія Промбудмаш», яка поставила зазначене обладнання ЛПТП-14 позивачу, в свою чергу придбало його за договором купівлі-продажу від 05.06.2018 з ТОВ «Макси-Пром». 
ТОВ «Макси-Пром» замовив виготовлення зазначеного обладнання ТОВ «Арт завод», з матеріалів придбаних у ТОВ «ТД Акропром». Перевізником товару був ТОВ «Скай Терра».
Перевіркою за базами даними «Податковий блок», «Аналітична система» та інші, контролюючим органом встановлено, що постачальники ТОВ «Макси-Пром» - ТОВ «ТД Акропром» (матеріали) та ТОВ «Скай Терра» (перевезення) не подають податкову звітність, не декларують взаємовідносин з ТОВ «Макси-Пром» та не сплатили податок на додану вартість за цими операціями.
ТОВ «Арт завод», який за договором з ТОВ «Макси Пром», начебто виготовив обладнання ЛПТП-14, яке в подальшому експортувало до Грузії ТОВ «Експорт трейд груп», не має трудових ресурсів для виготовлення продукції, у вересні 2018 року, всі працівники звільнені, не має виробничих площ та обладнання. Згідно наданих до ДПІ звітів ТОВ «Арт завод» не маж основних фондів (виробничих та складських приміщень, обладнання). Також, у ТОВ «Арт завод» взагалі відсутні витрати на електроенергію, газі та воду, що свідчить про неможливість здійснення виробництва.
07.06.2019 уповноваженою особою ГУ ДФС у Миколаївській області винесено податкове повідомлення-рішення №00043341202 форми «ВЗ» про виявлену відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період 2018 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку на суму 1840000 гривень за грудень 2018 року.
Відповідно до п.198.1. Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Відповідно до п.198.2.  ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до п.201.10. ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
В даному випадку, всі господарські операції між ТОВ «Експорт трейд груп» та ТОВ «Компанія Промбудмаш» у 2018 році, тобто після 01.07.2017. Всі податкові накладні виписані ТОВ «Компанія Промбудмаш» на адресу ТОВ «Експорт трейд груп», а також податкові накладні виписані позивачем на адресу Monteneo Traiding LP зареєстровані в ЄРПН, що навіть підтверджено у Акті перевірки.
Більш того, Актом перевірки підтверджено, що у ЄРПН зареєстровані податкові накладні на постачання обладнання від ТОВ «Макси Пром» на адресу ТОВ «Компанія Промбудмаш», а також на постачання цього ж обладнання на адресу ТОВ «Максим Пром» від ТОВ «Арт завод».
З 01.07.2017 законодавець чітко визначив, що сам факт реєстрацією ДФС податкової накладної в ЄРПН, свідчить про те, що контролюючим органом вже перевірено податкову чистоту господарської операції, оскільки під час реєстрації податкової накладної, контролюючий орган перевіряє ризики порушення норм податкового законодавства, а у разі їх підтвердження, має право зупинити та/або відмовити у реєстрації податкових накладних.
За таких обставин, враховуючи імперативність п.201.10. ст.201 ПК України, позивач безумовно  має право на податковий кредит за зазначеною господарською операцію, оскільки по ній були зареєстровані податкові накладні.
Оскільки, контролюючим органом під час реєстрації податкових накладних ТОВ «Компанія Промбудмаш», ТОВ «Макси Пром» та ТОВ «Арт завод» не були висунуто претензію щодо реальності та товарності зазначених господарських операцій, він втратив таку можливість висувати її стосовно отримувача (покупцеві) у подальшому. 
Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (справа «Рисовський проти України»).
Щодо зауважень контролюючого органу, про сумнівність того, що ТОВ «Арт завод» міг би виготовити обладнання ЛПТП-14, яке стало предметом продажу, а в подальшому експорту, внаслідок чого виникло від`ємне значення у звітності позивача, то ці сумніви не можуть бути підставою для винесення рішень стосовно позивача.
Питання наявності порушень в діяльності ТОВ «Арт завод», ТОВ «Макси Пром» та ТОВ «Скай Терра» жодним чином не стосується правомірності податкового обліку ТОВ «Експорт трейд груп», оскільки позивач навіть не перебував у правовідносинах з цими підприємствами.  
За рахунок яких саме трудових, фінансових та матеріальних ресурсів (власних, кредитних, орендованих, залучених за цивільно-правовими договорами чи неоформленими працівниками), зазначені підприємства виконували свої договірні зобов`язання один перед одним, не може впливати на можливість врахування позивачем цих коштів у власному податковому кредиті.
Сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового обліку покупцем та його зобов`язань зі сплати податків.
Чинним законодавством України не встановлено обов`язку покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, коли такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця в ціні товару.
Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність з негативними наслідками саме щодо цієї особи.
Тим більше, що у цьому випадку, претензії контролюючого органу стосуються контрагентів не у першому, а у другому та третьому ланцюгу постачальників.
Якщо ж контролюючий орган вважає, що зазначена господарська операція, була штучним експортом, за змовою всіх учасників ланцюга постачання, саме з метою отримання бюджетного відшкодування, то питання про це повинно ставитися перед усім в межах кримінального судочинства. Натомість будь-яких відомостей про кримінально-правову оцінку зазначеної господарської операції, відповідачем не надано.
Відповідно до 200.7. ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.
Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивач мав право на відображенні у податковому обліку 1840000 гривень сплачених на користь ТОВ «Компанія Промбудмаш» в якості податкового кредиту, а відповідно має право формування на цю суму від`ємного значення та вимагати бюджетного відшкодування.
Позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №00043341202 від 07.06.2019, а також визнати протиправною бездіяльність ГУ ДФС у Миколаївській області щодо не внесення всіх необхідних даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, належить задовольнити.
Щодо позовної вимоги про стягнення з державного бюджету на користь ТОВ «Експорт трейд груп» сум податку на додану вартість по декларації за грудень 2018 року в сумі 1840000,0 гривень, то необхідно зазначити наступне.
Так, відповідно до правового висновку, висловленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №826/7380/15, ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є саме стягнення з державного бюджету через казначейську службу на користь платника податків заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.
Разом з тим, належним відповідачем у справах про стягнення коштів з Державного бюджету України є органи Державної казначейської служби України.
У цій справі, позивачем не заявлено вимог до Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області. Зазначені органи лише залучені до участі у справі, як треті особи.
За таких обставин, позов ТОВ «Експорт трейд груп» про стягнення коштів з бюджету не може бути задоволений, оскільки особа, яка повинна бути належним відповідачем, не залучена до участі у справі.           
Отже, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість даного позову та наявність підстав для його задоволення.           Частиною 1 ст. 316 КАС України передбачено, що  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області - залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ескпорт Трейд Груп» до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, за участю 3-х осіб: Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення №00043341202 від 07.06.2019 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 19.02.2020 року.

Головуючий                                                                                 Д.В. Запорожан 

Судді:                                                                                                О.В. Джабурія

                                                                                                    К.В. Кравченко