ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

03 березня 2020 року                                                        м. Чернівці
справа № 718/7/20
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Владичан А. І. 
суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М.
секретар Скрипка С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08 січня 2020 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, (головуючий у 1 інстанції Олексюк Т. І.),

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання бездіяльності Чернівецької обласної державної адміністрації та зобов`язання вчинити дії.
Також, ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила, в порядку забезпечення позову, заборонити Чернівецькій обласній державній адміністрації вчиняти будь-які дії і приймати будь-які рішення щодо земельної ділянки кадастровий номер 7322589700:02:002:0232, площею 54,6531 га з цільовим призначенням для рибогосподарських потреб, яка розташована у с. Южинець Кіцманського району Чернівецької області, в тому числі:
-передавати і здійснювати продаж права оренди земельної ділянки кадастровий номер 7322589700:02:002:0232, площею 54,6531 га на торгах;
-виступати замовником (розробником) виготовлення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер 7322589700:02:002:0232;
-проводити державну реєстрацію, внесення відомостей (змін до них) у системі Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок, які утворились 
_______________________________________________________________________
Провадження 22ц/822/247/20 

внаслідок поділу із земельної ділянки кадастровий номер 7322589700:02:002:0232.
      Свою заяву обґрунтовувала тим, що Чернівецькою обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження від 26 червня 2017 року №450-р про включення земельної ділянки кадастровий номер 7322589700:02:002:0232, площею 54,6531 га до переліку земельних ділянок державної власності, право на яку виставляється на торги окремим лотом, а також відповідач у справі розглядає питання про розподіл вказаної земельної ділянки на дві окремі земельні ділянки.
Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання в майбутньому рішення суду.
Ухвалою Кіцманського районного суду  Чернівецької області від 08 січня 2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. 
На ухвалу суду ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати як таку, що суперечать нормам матеріального та процесуального права,  ігнорування доказів наданих до заяви, та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.
Посилається на те, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, оскільки до заяви, як доказ додано з сайту Чернівецької ОДА інформацію про включення земельної ділянки до переліку, право оренди яких виставлено на торги, а з листів Чернівецької ОДА від 20.09.2019 року та ГУ Держгеокадастру від 24.09.2019 року вбачається розгляд питань про здійснення поділу спірної земельної ділянки.
Крім того, вказує, що доводи суду першої інстанції про те, що у випадку задоволення позову судове рішення не підлягатиме примусовому виконанню не відповідають ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки такий вид рішень передбачений і підлягає примусовому виконанню та виконуються державним виконавцем за місцем вчинення таких дій.
Представником Чернівецької обласної державної адміністрації Качановським Н.Б. подано відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що посилання позивача в заяві про наявність можливої бездіяльності Чернівецької ОДА при розгляді її звернення не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову, а доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову позивачем не надано. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.
Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). 
Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.
За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.
Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Згідно з пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, № 9(далі - постанови Пленуму ВСУ), забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
У відповідності до пункту 4 постанови Пленуму ВСУ, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Пунктом 6 вказаної постанови Пленуму ВСУ передбачено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Чернівецькій обласній адміністрації вчиняти будь-які дії і приймати будь-які рішення стосовно спірної земельної ділянки.
Судом установлено, що предметом спору у даній справі є бездіяльність виконуючого обов`язки голови Чернівецької обласної державної адміністрації щодо залишення без розгляду та не прийняття рішення у формі розпорядження за заявою ОСОБА_1 від 01 березня 2019 року. Позов мотивовано тим, що така бездіяльність порушує її права та законі інтереси у встановленому Законом порядку щодо користування земельною ділянкою.
У заяві про вжиття заходів забезпечення позову заявник просить заборонити Чернівецькій обласній державній адміністрації вчиняти будь-які дії і приймати будь-які рішення щодо земельної ділянки кадастровий номер 7322589700:02:002:0232, площею 54,6531 га з цільовим призначенням для рибогосподарських потреб, яка розташована у с. Южинець, Кіцманського району, Чернівецької області, в тому числі:-передавати і здійснювати продаж права оренди земельної ділянки кадастровий номер 7322589700:02:002:0232, площею 54,6531 га на торгах;-виступати замовником (розробником) виготовлення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер 7322589700:02:002:0232;-проводити державну реєстрацію, внесення відомостей (змін до них) у системі Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок, які утворились внаслідок поділу із земельної ділянки кадастровий номер 7322589700:02:002:0232.
Позивач стверджує, що відповідач вирішив здійснити поділ земельної ділянки і це є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, оскільки існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви прийшов до правильного висновку, що позивачем не надано суду доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Посилання в заяві на те, що відповідач вирішив здійснити поділ земельної ділянки не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 10 квітня 2019 року у цивільній справі №554/1893/17.
Аргумент про те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить або утруднить виконання судового рішення є безпідставним, оскільки у випадку задоволення позову судове рішення не підлягатиме примусовому виконанню.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 15 травня 2019року у цивільній справі№658/2197/18.
Колегія суддів вважає, що позивачем під час подання заяви про забезпечення позову не обґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову і не підтверджено вимоги заяви відповідними доказами, а тому висновок суду інстанції є правильним та ґрунтується на вимогах закону. 
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. 
Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав, а існування загрози їх порушення повинно мати очевидний та об`єктивний характер.
Заява про забезпечення позову має бути обґрунтованою, її доводи мають підтверджуватися доказами. Позивач зобов`язаний довести, що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має дотримуватися балансу прав та інтересів сторін спору, вживати заходи забезпечення позову лише у разі співмірності вимог заяви вимогам позову та лише за умови дотримання принципу правомірного обмеження прав та інтересів протилежної сторони спору.
Наявність витягу з сайту Чернівецької ОДА про включення земельної ділянки до переліку ділянок права оренди яких виставлені на торги, а також наявність лиса про здійснення поділу земельної ділянки на дві окремі, не є належними та допустимими доказами, які б свідчили про можливість реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову позивача про визнання бездіяльності Чернівецької ОДА та зобов`язання вчинити дії. 
При розгляді зави про забезпечення позову судом першої інстанції враховано інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. 
За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, оскільки постановлена з дотриманням норм процесуального права.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

             Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08 січня 2020 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст судового рішення складено 03 березня 2020 року

Головуючий      А.І. Владичан

Судді: І.М. Литвинюк

І.Н. Лисак