ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 205/8745/19 (2-а/205/201/19)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М. 
розглянувши в м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського  районного суду  м. Дніпропетровська від 21 листопада 2019 року (суддя Остапенко Н.Г.) у справі за позовом ОСОБА_1 до  інспектора  управління патрульної поліції  в Дніпропетровській області Цим Артема  Олександровича, третя особа, що е заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління патрульної поліції в м. Дніпрі  Департаменту патрульної поліції    про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-           
                                                            
                                                    ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся з зазначеним позовом.
Рішенням Ленінського  районного суду  м. Дніпропетровська від 21 листопада 2019 року скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК №1567107 від 28.09.2019 року, винесену інспектором  Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Цим Артемом Олександровичем  відносно  ОСОБА_1   про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1  ст. 122 КУпАП  та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.
Провадження у адміністративній справі про притягнення  ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності за ч. 1  ст. 122 КУпАП   закрито.
Управлінням патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подана апеляційна скарга, просить оскаржене рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував наявність такого  специфічного виду доказу як безпосередні спостереження  осіб, уповноважених  на складання постанови про адміністративне правопорушення, а відсутність відеозапису немає  сприяти  уникненню відповідальності. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Цим А.О. 28.09.2019 року відносно позивача було винесено постанову серії ЕАК № 1567107 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1  ст. 122 КУпАП  у вигляді штрафу в сумі 255 грн.
В постанові зазначено, що 28.09.2019 року о 15:01:56 г. ОСОБА_1 . керуючи автомобілем Хюндай в м. Дніпрі по вул. Набережна Перемоги, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.18, чим порушив п. 34   ПДР  України Порушення вимог розмітки проїзної частини доріг.
Позивачем постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності було оскаржено до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, шо   відповідачем будь-яких доказів щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови суду представлено не було. 
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, відповідач відповідно до принципу офіційності повинен доводити в суді факт допущення позивачем спірного адміністративного правопорушення як підстави для прийняття свого рішення.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відповідачем не доведена. 
В межах апеляційної скарги підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись   ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -                                                       
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.
Рішення Ленінського  районного суду  м. Дніпропетровська від 21 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до  інспектора  управління патрульної поліції  в Дніпропетровській області Цим Артема  Олександровича, третя особа, що е заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління патрульної поліції в м. Дніпрі  Департаменту патрульної поліції    про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
                    Постанова  у повному обсязі складена 05 лютого 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш