ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 753/15980/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Заставенко М.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  26 лютого 2020 року                                                                        м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:                                                            Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                  Костюк Л.О., Собківа Я.М.

за участю секретаря судового засідання  Білоус А.С.

розглянувши у письмововму провадженні апеляційну скаргу Інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП сержанта поліції Ярошенко Олени Михайлівни на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Ярошенко Олени Михайлівни, третя особа: Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся з позовом в Дарницький районний суд м. Києва, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 139336 від 04.08.2019 та стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивача 1 грн. моральної шкоди.
Свої вимоги мотивує тим, що 04.08.2019 року близько 13-00 год. ОСОБА_1 , який керував автомобілем "Мерседес-Бенц С200", номерний знак НОМЕР_1 , на атошляху "Київ-Коваель" було зупинено у м. Ковель працівником патрульної поліції, яка без пояснень причин зупинки пред`явила вимогу надати для огляду поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. 
Позивач вважає, що у відповідача були відсутні належні докази щодо вчинення позивачем правопорушення, оскільки позивач жодного правопорушення не вчиняв. Натомість відповідач, порушив вимоги щодо зупинки автомобіля, порушив процедуру складання постанови про адміністративне правопорушення. Вважає постанову такою, що підлягає скасуванню. 
Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 16.01.2020 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Ярошенко Олени Михайлівни, третя особа: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено частково. Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 139336 від 04.08.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень скасовано. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрито. У задоволенні решти вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що законодавство закріплює за особою безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат). 
Так, відповідно до перевірки страхового полісу через центральну базу даних МТСБУ за серією та номером автомобіля позивача на момент складання постанови (04.08.2019 р.) результатів не дала. Також відсутні дані в МТСБУ стосовно наявності страхового полісу до 18.09.2019 р. Отже, вважає, що відповідачем вірно встановлено в діях відповідача склад правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП. Також вважає, що достатнім доказом правомірності прийнятого рішення є інформація з Централізованої бази даних МТСБУ щодо відсутності полісу.
Позивачем та третьою особою відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк подано не було.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомили. 
Зважаючи на неявку в судове засідання представників сторін, судом ухвалено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України.
У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 04.08.2019 відносно ОСОБА_1 інспектором роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Житомирській області сержантом поліції Ярошенко О.М. було винесено постанову в якій зазначено, що ОСОБА_1 04.08.2019 о 13 год. 15 хв., керував автомобілем "Мерседес-Бенц С200", номерний знак НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки відсутнє адміністративне правопорушення, відповідно  відповідач не мав права витребувати у позивача страховий поліс та застосовувати до позивача санкції, передбаченої частиною першою статті 126 КУпАП.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, в тому числі у випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).
Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.1 (ґ) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Відповідно до п. 21.1 ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників" від 01.07.2004 року №1961-IV у редакції Закону України від 24.09.2008 p. N 586-VI) передбачено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Транспортний засіб має відповідати вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону з моменту прийняття участі в дорожньому русі.
Пунктом 21.2 ст. 21 вказаного Закону передбачено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.
Згідно з п. 21.3 ст. 21 вказаного Закону, при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом (п. 21.4 ст. 21 Закону).
Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Аналіз наведених норм права дає суду підстави дійти висновку, що страховий поліс може бути витребуваний поліцейським лише у разі, якщо у нього виникнуть об`єктивні підстави вважати, що особа, яка здійснює керування транспортним засобом вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події.
Зважаючи на те, що відповідачем не доведено вищевказаних обставин, відповідно у нього були відсутні підстави для витребування страхового полісу відповідним підрозділом Національної поліції у водія транспортного засобу, а відтак вірним є висновок суду про відсутність підстав для застосування до позивача санкції, передбаченої частиною першою статті 126 КУпАП.
Вказана позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 19.02.2020 р. у справі № 545/3654/16-а.
Колегія суддів приймає до уваги доводи відповідача стосовно того, що під час перевірки бази МТСБУ встановлено відсутність виданого страхового полісу, а також те, що поліс серії НОМЕР_2 виданий на автомобіль ГАЗ 53Б з н.з. НОМЕР_3 , а не на автомобіль Mercedes-Benz з номерами н.з. НОМЕР_1 .
Разом з тим, оскільки вказана інформація отримана відповідачем із порушенням порядку встановленого законом, відповідно вказаний вище доказ не може бути прийнятий судом до уваги в якості належного та достовірного як того вимагають положення ст. 74 КАС України. 
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 139336 від 04.08.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень, та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до   статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України   (далі -   КАС України) у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Таким чином, колегія суддів вирішила, згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 229, 243, 244, 250, 286, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП сержанта поліції Ярошенко Олени Михайлівни залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Головуючий суддя:                                                                      О.М. Кузьмишина

Судді:                                                                                          Л.О.Костюк

                                                                                                    Я.М.Собків