ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року 
м. Київ

Справа №  Б11/013-10 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Пєскова В.Г. - головуючий, Банаська О.О., Васьковського О.В., 
за участю секретаря судового засідання - Хмельовського В.О.;
за участю представників: 
ОСОБА_2 - Кізленка В.А.;
Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» - Ніколенко  О.В.;
ліквідатор Закритого акціонерного товариства «Київський м`ясопереробний завод» арбітражний керуючий Карауш Ю.В. прийняла участь у судовому засіданні особисто,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 
в частині оскарження постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018
у складі колегії суддів: Сотнікова С.В. (головуючий), Доманської М.Л., Пантелієнка В.О.
у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»
до Закритого акціонерного товариства «Київський м`ясопереробний завод», Товарної біржі «Міжрегіональна товарна біржа»
про визнання недійсними результатів торгів
у справі за заявою Малого підприємства «Плай» у формі ТОВ
до Закритого акціонерного товариства «Київський м`ясопереробний завод»
про банкрутство.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі відбувається відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону від 22.12.2011 № 4212-VІ, чинній з 19.01.2013, далі - Закон про банкрутство).

Хронологія подій та опис обставин, встановлених судами.
1.          Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.02.2010 порушено провадження у справі про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Київський м`ясопереробний завод» (далі - ЗАТ «Київський м`ясопереробний завод»).
2.          Постановою Господарського суду Київської області від 19.11.2014 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Микитьона В.В.
3.          Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.06.2017 продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Микитьона В.В. на шість місяців до 21.12.2017.
4.          21.12.2017 відбувся другий повторний аукціон з продажу цілісного майнового комплексу Закритого акціонерного товариства «Київський м`ясопереробний завод».
5.          На спірному другому повторному аукціоні за ціною 642 950, 78 грн було реалізовано майно банкрута у складі цілісного майнового комплексу (ЦМК), що включає всі майнові активи ЗАТ «Київський м`ясопереробний завод», яке обліковуються на балансі банкрута: нерухоме майно (3063/10000 частки майнового комплексу) будівлі та споруди, земельні ділянки; основні засоби (технологічне та допоміжне обладнання для виробництва ковбасних виробів, м`ясних напівфабрикатів, субпродуктів, кісткової муки, м`ясних консервів) в кількості 584 одиниці; транспортні засоби, які зареєстровані за банкрутом та є в наявності, загальною кількістю 20 одиниць; частка у розмірі 50 % статутного (складеного) капіталу КП «Виробничник».
6.          Організатором аукціону виступила Товарна біржа «Міжрегіональний біржовий центр».

Подання позову.
7.          У грудні 2017 року Банк звернувся до Господарського суду Київської області у справі № Б11/013-10 із позовною заявою про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, що відбувся 21.12.2017.
8.          Позивач свої вимоги мотивував тим, що, керуючись частиною п`ятою статті 44 Закону про банкрутство, ПАТ «КБ «Хрещатик» не надавав свою згоду на подальшу реалізацію заставного майна як ЦМК за ціною, що складає розмір всіх визнаних судом кредиторських вимог, та наполягав на необхідності подальшого продажу заставного майна Банку окремими частинами за ціною, визначеною шляхом проведення оцінки незалежним експертом-оцінювачем.

Розгляд справи судами.
9.          25.04.2018 рішенням Господарського суду Київської області у справі №  Б11/013-10 в позові відмовлено.
10.          Судове рішення мотивоване тим, що ліквідатор зобов`язаний розпочати реалізацію майна боржника цілісним майновим комплексом, до якого включається майно боржника, яке є предметом забезпечення, а початкова вартість цілісного майнового комплексу повинна визначатися як сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Відтак, на етапі реалізації майна боржника цілісним майновим комплексом, ліквідатор не зобов`язаний здійснювати оцінку окремих його частин (предмета забезпечення). Надання згоди на продаж заставного майна кредитором або заставодержателем відповідно до частини четвертої статті 42 Закону про банкрутство не пов`язане з наданням заставному кредитору права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені законом.
Порядок продажу майна банкрута встановлений Законом, у тому числі щодо встановлення початкової вартості цілісного майнового комплексу та порядку її зниження, та не містить права кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна, встановлювати додаткові вимоги щодо початкової вартості майна що продається, а також порядку його зниження. Також Законом про банкрутство не передбачено обов`язку ліквідатора визначати граничну межу, до якої може бути знижена початкова вартість.
Відтак, ліквідатором боржника було організовано реалізацію майна боржника у встановлений Законом про банкрутство спосіб та порядок, з дотриманням рішень комітету кредиторів, відповідно і відсутні підстави для визнання результатів аукціону недійсними.
11.          03.07.2018 постановою Київського апеляційного господарського суду скасовано рішення Господарського суду Київської області від 25.04.2018. Прийнято нове рішення. Позов задоволено. Визнано недійсними результати другого повторного аукціону з продажу цілісного майнового комплексу ЗАТ «Київський м`ясопереробний завод», що відбувся 21.12.2017. 
12.          Ця постанова обґрунтована тим, що місцевий господарський суд порушив норми процесуального права (частину п`яту статті 232 ГПК України), ухваливши рішення, оскільки за наслідками розгляду заяв, клопотань та скарг, в тому числі, заяви про визнання недійсними результатів аукціону у справі про банкрутство господарським судом постановляється ухвала.
Щодо підстав визнання недійсними результатів аукціону, суд апеляційної інстанції вказав, що визначення організатора аукціону у даній справі відбулось з порушенням законодавства. Так, матеріали справи не містять доказів проведення арбітражним керуючим Микитьоном В.В. конкурсу на визначення організатора аукціону, не подано примірника договору з Товарною біржею «Міжрегіональний біржовий центр» про проведення аукціону, у якому обов`язково мають бути погоджені умови продажу майна банкрута, початкова вартість продажу тощо.
Крім того, у відповідності до статті 65 Закону про банкрутство організатор аукціону зобов`язаний провести повторний аукціон, на якому може бути знижено вартість на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону. Однак, в порушення вказаної норми, після визнання аукціону таким, що не відбувся,  організатор аукціону 22.08.2017 розмістив оголошення про проведення аукціону з продажу майна ЗАТ «Київський м`ясопереробний завод», призначеного на 22.09.2017, без можливості зниження початкової вартості з реалізації цілісного майнового комплексу банкрута з початковою вартістю 50 230 545,00 грн. А в подальшому, 11.10.2017 Товарна біржа «Міжрегіональний біржовий центр» провела повторний аукціон з реалізації цілісного майнового комплексу банкрута початковою вартістю продажу 40 184 436 грн. та 21.12.2017 другий повторний аукціон з початковою вартістю 32 147 548, 80 грн.
Окрім того, ухвалою Господарського суду Київської області від 21.06.2017 задоволено повністю клопотання про надання згоди на реалізацію заставного майна ЗАТ «Київський м`ясопереробний завод» та надано згоду на реалізацію майна, що є предметом забезпечення ПАТ «КБ «Хрещатик», а саме: земельні ділянки загальною площею 10,176 га (Договір іпотеки від 25.05.2007 № 441); обладнання й устаткування (Договір застави основних засобів від 16.11.2007 № 1047) за ціною, визначеною ліквідатором на підставі ухвали Господарського суду Київської області, якою визнано грошові вимоги ПАТ «КБ «Хрещатик» з віднесенням до першої черги задоволення затвердженого реєстру вимог кредиторів, зокрема, виходячи із суми кредиторських вимог ПАТ «КБ «Хрещатик» в розрізі кредитних договорів, що забезпечені вказаним заставленим майном.
Тобто, згода на продаж заставного майна боржника була надана ліквідатору тільки 21.06.2017, тобто після проведення аукціону 01.04.2016 з продажу майна боржника цілісним майновим комплексом, хоча початкова вартість заставного майна боржника, яке підлягає реалізації на аукціоні, та інші умови продажу майна повинні бути погоджені забезпеченим кредитором або судом, який розглядає справу про банкрутство (у разі наявності спору щодо такого погодження).
Також, у порушення статті 42 Закону про банкрутство ліквідатор, проігнорувавши вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 21.06.2017, визначив початкову вартість цілісного майнового комплексу, до складу якого увійшло заставне майно, за сукупністю всіх визнаних кредиторських вимог, а не виходячи із суми кредиторських вимог ПАТ «КБ «Хрещатик» в розрізі кредитних договорів, що забезпечені вказаним заставленим майном.
Разом з тим, за судовим рішенням у справі № 18/169-09/13 Банк набув право власності на земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 102 000 кв.м (забудовані землі), що знаходиться за адресою: Київська область , Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова, 9 , у зв`язку з переводом прав покупця за договором купівлі-продажу від 11.04.2007, укладеного між Вишневою міською радою Києво-Святошинського району Київської області та ЗАТ «Київський м`ясопереробний завод». Тому за вказаних обставин відповідно до статті 42 Закону про банкрутство ліквідатор не мав права включати земельні ділянки, які не належать боржнику, до складу цілісного майнового комплексу та пропонувати його до продажу на спірному аукціоні.
Судом апеляційної інстанції також зазначено, що при проведені 21.12.2017 другого повторного аукціону з продажу цілісного майнового комплексу банкрута початкова вартість майна була зменшена з 32 147 548, 80 грн до 642 950, 78 грн. Втім, ліквідатор не забезпечив право кредиторів, в тому числі і заставного на продаж майна на аукціоні за максимальною вартістю.
13.          12.06.2019 ухвалою Північного апеляційного господарського суду у справі №     Б11/013-10 апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Київської області від 25.04.2018 закрито, матеріали справи № Б11/013-10 повернуто до Господарського суду Київської області. 
14.          Суд апеляційної інстанції керувався положеннями статті 231 ГПК України та вказав, що по цій справі вже прийнята постанова щодо оспорюваного рішення за апеляційною скаргою ПАТ «КБ «Хрещатик», а тому слід закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю предмета спору.   

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А.           Доводи особи, яка подала касаційну скаргу. 
15.          26.07.2019 ОСОБА_2 подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2019 і постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №   Б11/013-10, а рішення Господарського суду Київської області від 25.04.2018 залишити без змін.
16.          Скаржник стверджує про відсутність порушень Закону про банкрутство при визначенні організатора аукціону. Також зазначає про надання згоди на продаж майна як заставним кредитором, так і судом. Зауважується на дотриманні порядку продажу майна та на належності земельних ділянок, проданих на аукціоні, саме боржникові.

Б.           Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу.
17.          03.09.2019 до Верховного Суду від ПАТ «КБ «Хрещатик» надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому з посиланням на правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій наведено прохання залишити касаційну скаргу без задоволення. ПАТ «КБ «Хрещатик» наполягає на наявності порушень законодавства при проведенні спірного аукціону з продажу майна боржника.

Процесуальні аспекти розгляду касаційної скарги.
18.          Ухвалою Верховного Суду у цій справі від 04.09.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2019 у справі № Б11/013-10.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи
і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
А.             Щодо суті касаційної скарги.
19.          Заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників справи, розглянувши матеріали справи, здійснивши перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно частково задовольнити з таких підстав. 
20.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
21.          Згідно з пунктом 8 частини першої статті 310 ГПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. 
22.          Відповідно до частини четвертої статті 310 ГПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
23.          Частиною першою статті 50 Закону про банкрутство передбачено, що продаж майна на аукціоні оформлюється договором купівлі-продажу, який укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів.
24.          Відповідно до частини третьої статті 55 Закону про банкрутство результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.
25.          У відповідності з положеннями Закону про банкрутство учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство (стаття 1 Закону).
26.          Частиною четвертою статті 49 Закону про банкрутство визначено, що суб`єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники.
27.          Поряд з цим, суди попередніх інстанцій вищенаведеного не врахували та не дослідили, чи впливають результати розгляду позову про визнання недійсними результатів аукціону на права та обов`язки суб`єктів аукціону в розумінні приписів частини четвертої статті 49 Закону про банкрутство, враховуючи наслідки визнання недійсними результатів аукціону. Тобто, судами не було встановлено належний суб`єктний склад учасників справи під час розгляду питання щодо визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника.
28.          Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №44/474-46/501-б.
29.          Таким чином, позов про визнання недійсними результатів аукціону впливає на права, інтереси та (або) обов`язки переможця аукціону з продажу майна банкрута.
30.          Подальше залучення 27.02.2019 судом апеляційної інстанції ОСОБА_2 - переможця спірного аукціону з продажу майна банкрута - в якості співвідповідача у справі жодним чином не зумовило поновлення його процесуальних прав, оскільки свою апеляційну скаргу ОСОБА_2 мотивував виключно незалученням його як переможця спірного аукціону з продажу майна банкрута до участі у справі, а зміст ухвали Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2019 не свідчить, що ОСОБА_2 зміг подати всі свої заперечення на доводи апеляційної скарги ПАТ «КБ Хрещатик». Зокрема, ці заперечення не були детально описані судом апеляційної інстанції та відповідно не наведено відповідь скаржнику на його доводи у судовому засіданні 12.06.2019.     
31.          На переконання судової колегії, саме при розгляді апеляційної скарги ПАТ «КБ Хрещатик» має бути залучено в якості співвідповідача ОСОБА_2 з метою розгляду справи з урахуванням прав та інтересів усіх учасників справи, надання оцінки їх доводам і запереченням та для вирішення спору відповідно до вимог закону. 
32.          Суду апеляційної інстанції слід також визначитися і щодо правильності обраної господарським судом першої інстанції процесуальної форми судового рішення, прийнятого за результатами розгляду заяви про визнання недійсними результатів аукціону в межах справи про банкрутство.
33.          Також апеляційному господарському суду належить взяти до уваги таке.
34.          З червня 2015 року у цій справі розглядається заява кредитора у справі, ДФС у Київській області, до ЗАТ «Київський м`ясопереробний завод» та ПП «Сігма» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 19.01.2009.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.07.2015 заяву задоволено повністю, а постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2018 вказану ухвалу залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 05.07.2018 постанову суду апеляційної інстанції від 18.04.2018 та ухвалу місцевого суду від 08.07.2015 скасовано; справу передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.12.2018 відмовлено у задоволенні заяви ДФС у Київській області до ЗАТ «Київський м`ясопереробний завод» та ПП «Сігма» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 19.01.2009.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 ухвалу Господарського суду Київської області від 11.12.2018 залишено без змін.
35.          Предметом договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 19.01.2009 є адміністративний корпус під літерою «А» загальною площею 850, 9 кв.м та виробничий корпус під літерою «Б» загальною площею 2 806 кв.м, що розташовані у Києво-Святошинському районі Київської області, м. Вишневе, вул. Промислова, 9. Ці об`єкти були придбані ПП «Сігма» у ЗАТ «Київський м`ясопереробний завод» до порушення провадження у справі про банкрутство останнього. Саме ці об`єкти також увійшли до складу ЦМК, який був реалізований на спірному аукціоні.  
36.          Відтак, суду апеляційної інстанції слід залучити до участі у справі при розгляді питання визнання недійсними результатів спірного аукціону також і ПП «Сігма», прав та інтересів якого стосується цей спір.  
37.          Суду апеляційної інстанції належить взяти до уваги положення статті 41 Конституції України, якою установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Також необхідно врахувати, що за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. ЦК України теж регулює питання права власності, його набуття, захисту тощо. Так, відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Змістом права власності є правомочності щодо права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Б.           Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.
38.          Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскарженої постанови суду апеляційної інстанції та передачу справи на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду. 
Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції слід врахувати наведене, залучити до участі у справі ОСОБА_2 та ПП «Сігма», повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, надати оцінку доводам і запереченням усіх учасників справи та вирішити спір відповідно до вимог закону. 

В.          Висновки про правильне застосування норм права.
39.          У разі прийняття судом рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, то судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд згідно з пунктом 8 частини першої статті 310 ГПК України.

Г.           Розподіл судових витрат
40.          Виходячи з приписів статті 129 ГПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Таким чином, оскільки постановою Верховного Суду у цій справі постанову суду апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду, то в цьому випадку касаційним судом справа по суті не вирішувалась, а тому і відсутні підстави для розподілу судових витрат. 

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

2.          Постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі № Б11/013-10 скасувати, справу № Б11/013-10 у частині оскарження рішення Господарського суду Київської області від 25.04.2018 передати на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

3.          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                  В.Г. Пєсков
Судді                                                                                                       О.О. Банасько
                                                                                          О.В. Васьковський