Справа № 308/7192/19

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

19.02.2020                 м. Ужгород

    Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала захисник ОСОБА_1 – адвокатка Дубровська О.М.,

                                                в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2019 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,
визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Згідно постанови, 18.06.2019 року о 01 год. 10 хв. по вул. Капушанська в м. Ужгород ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів і, при цьому, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим скоїв передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі адвоката Дубровська О.М. вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; не зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів, а отже, зазначення в протоколі про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є некоректним. При цьому, зазначає, що поліцейським не було направлено ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, про що свідчить відсутність у матеріалах справи відповідного направлення. Разом із тим, вказує на те, що ні під час складення протоколу, ні після, ОСОБА_1 не відстороняли від керування транспортними засобами, передача керування транспортним засобом іншій уповноваженій особі не відбувалась, що в свою чергу викликає сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Посилається і на те, що висновки суду щодо відсутності причини неявки ОСОБА_1 на розгляд справи є помилковими, оскільки на 19.07.2019 ОСОБА_1 виклику не отримував, 22.08.2019 до суду не міг з`явитись адвокат, а в період з 10.09.2019 по 20.09.2019 включно ОСОБА_1 перебував на лікуванні, про що суду подана відповідна заява, а факт розгляду справи без участі Кучерявки Т. Я. свідчить про порушення права ОСОБА_1 на захист. Разом із тим, зазначає, що оскаржувана постанова отримана ОСОБА_1 лише 21 листопада 2019 року, після закінчення строку на її оскарження, тому не було змоги оскаржити її у визначений законом строк. Просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, постанову скасувати, а провадження у справі закрити. 

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника – адвокатки Дубровської О.М., неявка яких із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що : ОСОБА_1 та адвокат Дубровська О. М. неодноразово повідомлялися про час та місце розгляду справи, у тому числі, належним чином повідомлені про розгляд справи 19.02.2020 о 16 год.; розгляд справи вже відкладався, у тому числі за клопотанням ОСОБА_1 ; даних про поважність причин їх неявки до апеляційного суду на 16:00 19.02.2020 та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від них не надходило.
З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції. При цьому, в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП строк вручена чи направлена копія оскаржуваної постанови. Із матеріалів справи також вбачається, що копія оскаржуваної постанови від 13.09.2019 надіслана на адресу проживання ОСОБА_1 15.11.2019, тобто з порушенням передбаченого ч. 1 ст. 285 КУпАП трьохденного строку для надіслання чи вручення судового рішення і, при цьому, в матеріалах справи відсутні дані про отримання останнім копії оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим, доводи клопотання про те, що копію оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 отримав лише 21 листопада 2019 року, заслуговують на увагу.
Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 та його захиснику – адвокату Дубровській О. М. своєчасно подати апеляційну скаргу – поважними, а тому, строк на апеляційне оскарження поновлюється.
Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові. 
 Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що 18.06.2019 о 01 год. 10 хв. по вул. Капушанська, 2 в м. Ужгород ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів і, при цьому, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на місці зупинки та у медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 5 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що такий складений у присутності двох свідків – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , і що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу, отримання його копії та надання будь-яких пояснень по суті правопорушення (а. с. 1-2). 
З наявних у матеріалах справи письмових пояснень громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 убачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря-нарколога (а. с. 3, 4). 
З рапорту інспектора УПП в Закарпатській області Кукли В. В. вбачається, що 18.06.2019 після складення щодо ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесення постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП, транспортний засіб марки «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , залишено на місці зупинки по вул. Капушанській, 2, в м. Ужгород без порушень ПДР (а. с. 5).
З копії постанови серії ДПО18 № 775405 вбачається, що 18.06.2019 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за порушення вимог передбачених п. п. 2. 4 «а» та 31.4.3 «а» ПДР, тобто за керування 18.06.2019 о 01-й годині по вул. Капушанській, 2 у м. Ужгород, транспортним засобом марки «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , із непрацюючою правою фарою у режимі ближнього світла в темну пору доби і, при цьому, ОСОБА_1 не пред`явив полісу обов`язкового страхування (а. с. 6).
Факти керування ОСОБА_1 транспортним засобом, наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння та відмови у присутності двох свідків від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я підтверджені даними відеозапису з боді - камери поліцейського ОСОБА_4 (а. с. 7). 
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР та винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Кукла В. В. був упереджений при проведенні перевірки та складанні  щодо ОСОБА_1   протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи – у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що інспектор Кукла В. В. при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень. 
Крім того, під час апеляційного розгляду справи апеляційним судом не встановлено й даних про те, що в громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені в якості свідків відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння та складанні щодо нього протоколу, були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема, у відмові від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, – такі дані в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких також не додано. 
Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; не зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів, а отже, зазначення в протоколі про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є некоректним, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.5 ПДР і не свідчать про невідповідність складеного щодо ОСОБА_1 протоколу вимогам ст. 256 КУпАП. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що матеріалами справи підтверджено факт відмови ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.
Як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.5 ПДР і не ґрунтується на вимогах законодавства, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що поліцейським не було направлено ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Відхиляючи доводи в цій частині, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2018 не передбачено необхідності складення поліцейським відповідного направлення у разі відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що ні під час складення протоколу, ні після, ОСОБА_1 не відстороняли від керування транспортними засобами, передача керування транспортним засобом іншій уповноваженій особі не відбувалась, що в свою чергу викликає сумніви у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи та наведеними вище доказами, у тому числі, й відеозаписом із місця події (а. с. 7) та рапортом інспектора Кукли В. В. При оцінці доводів апеляційної скарги у цій частині та прийнятті судового рішення враховується і те, що як правопорушник ОСОБА_1 , так і його захисник - адвоката Дубровська О.М., вважаючи дії поліцейського незаконними, не оскаржили їх, не подали будь-які дані про оскарження цих дій (а. с. 5).
Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду щодо відсутності причини неявки ОСОБА_1 на розгляду справи є помилковими, оскільки на 19.07.2019 ОСОБА_1 виклику не отримував, 22.08.2019 до суду не міг з`явитись адвокат, а в період з 10.09.2019 до 20.09.2019 включно ОСОБА_1 перебував на лікуванні, про що суду подана відповідна заява, а факт розгляду справи без участі Кучерявки Т. Я. свідчить про порушення права ОСОБА_1 на захист, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновку суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення і не свідчать про порушення його права на захист. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_1 та його захисник були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, і вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про розгляд справи без участі ОСОБА_1 , обґрунтовано врахував факт неодноразового відкладення розгляду справи, вимоги ч. 2 ст. 38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення, ненадання стороною захисту доказів перебування ОСОБА_1 та адвоката Дубровської О. М. на лікуванні, а також доказів спростування викладених у протоколі обставин, та розцінив дії ОСОБА_1 як умисне затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності за скоєння адміністративного рішення, із чим погоджується і апеляційний суд. При цьому, апеляційний суд враховує те, що: відповідно до вимог КУпАП розгляд справи без участі правопорушника не є підставою для скасування судового рішення; розгляд справи без участі ОСОБА_1 враховано як одну з підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження; ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, не з`явився і до апеляційного суду, чим добровільно позбавив себе можливості надати будь-які пояснення чи заявити клопотання.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 ПДР та, відповідно, у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені. 
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанцій і, не з`явившись на розгляд справи без поважних причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце її розгляду, ОСОБА_1 позбавив себе можливості заявити в ході апеляційного розгляду обґрунтовані клопотання, у тому числі, й про виклик свідків, та надати які-небудь докази у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                
                                                       П О С Т А Н О В И В :
       
поновити захиснику ОСОБА_1 – адвокатці Дубровській О. М., строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подала захисник ОСОБА_1 – адвокатка Дубровська О.М., залишити без задоволення. 
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан